ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2043/15-ц Номер провадження 22-ц/814/2202/19Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Дряниця Ю.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участю представника банку Шух С.В., державного виконавця Маліннікова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2019 року, постановлену суддею Колотієвським О.О.,

по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») на дії державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Маліннікова М.В. (далі - Кременуцький РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області), заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

12.04.2018 ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся в суд зі скаргою на дії вказаного державного виконавця та просив скасувати постанову від 26.07.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №50337496 щодо примусового виконання виконавчого листа №536/2043/15-ц, виданого 23.02.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» боргу в сумі 67 348, 22 дол. США.

Скарга обгрунтована тим, що державний виконавець в порушення вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі - Закон) не здійснив заходи щодо розшуку майна боржника, тоді як відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно боржнику ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_1 ), площею 0,0773 га. На вказане майно може бути накладено звернення в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем, а тому державний виконавець не мав підстав для застосування п.9 ч.1 ст.37 Закону та повернення виконавчого листа.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2019 року в задоволенні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на дії державного виконавця Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Маліннікова М.В. - відмовлено.

Ухвала вмотивована тим, що цільовим призначенням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , є будівництво і обслуговування житлового будинку, який розташований на даній земельній ділянці, та на який поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Тому державний виконавець на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону правомірно повернув виконавчий лист стягувачу, що не позбавляє останнього права повторно пред`явити виконавчий лист до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону.

ПАТ АБ «Укргазбанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким скаргу задовольнити та оскаржувану постанову державного виконавця скасувати.

Посилається на недотримання судом першої інстанції п.1 ч.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки земельна ділянка площею 0,0773 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , не використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, не є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, а отже не підпадає під дію вказаного Закону.

Звертає увагу на те, що, повертаючи виконавчий лист стягувачу, державний виконавець не виконав вимоги ст.18 Закону щодо витребування з відповідних установ інформації про майно та доходи боржника. Тому вважає відсутніми підстави для повернення виконавчого документу стягувачу.

У відзиві на апеляційну скаргу орган ВДВС заперечив доводи апеляційної скарги, наполягаючи на правомірності повернення виконавчого листа стягувачу.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції представник банку підтримав доводи апеляційної скарги, державний виконавець їх заперечує.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення скарги, враховуючи наступе.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що на примусовому виконанні Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебував виконавчий лист №2-536/2043/15ц, виданий 23.02.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» кредитної заборгованості в розмірі 67 348,22 доларів США./а.с.88-89/

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.04.2018 ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер НОМЕР_2 , виданого 28.07.2015 належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0773 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд./а.с.92/

Постановою державного виконавця Маліннікова М.В. від 26.07.2017 (виконавче провадження ВП 50337496) вказаний виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно постанови наявна законом заборона щодо звернення стягнення на майно (у боржника виявлено будинок та прилеглу земельну ділянку, на які відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не звертається, а інше майно у боржника під час перевірки не виявлено відповідно до відповідей з реєструючих установ та акту державного виконавця./а.с.86-87/

Відмовляючи у задоволенні скарги та визнаючи правомірною постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням цільового призначення земельної ділянки, що належить боржнику, звернути стягнення на цю ділянку можливо лише із жилим будинком, який там знаходиться, але щодо відчуження такого майна існує заборона, встановлена Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Апеляційний суд з такими висновками районного суду не погоджується, враховуючи наступне.

Щодо вирішення питання про поновлення стягувачу строку на оскарження дій державного виконавця.

Статтею 385 ЦПК України, яка діяла на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 26.07.2017, та статтею 449 ЦПК України в редакції 15.12.2017 передбачено десятиденний строк для звернення в суд зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Вказаний строк обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Доводячи поважність пропуску зазначеного строку ПАТ АБ «Укргазбанк» посилається на те, що про оскаржувану постанову дізнався у квітні 2018 року, коли на звернення до державного виконавця із заявою про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 державний виконавець повідомив про постанову від 26.07.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу, тоді як постанову та виконавчий лист банк не отримував./а.с.85, 90-91/

Із матеріалів справи вбачається, що із вказаною заявою банк звернувся 06.04.2018 до Кременчуцького РВ ДВС та останній листом від 12.04.2018 повідомив про завершене виконавче провадження і направив копію відповідної постанови, а 18.04.2018 звернувся в суд зі скаргою./а.с.95-87/

Заперечуючи доводи стягувача, державний виконавець послався на список рекомендованих поштових відправлень від 18.09.2017, в якому під №1 зазначено адресат одержувача Полтавська ОД АТ «Укргазбанк». Однак зазначений список не підтверджує ні зміст рекомендованого відправлення, ні одержання банком вказаного листа з постановою та виконавчим документом. Поштове повідомлення про вручення вказаних документів стягувачем у матеріалах справи відсутнє та державним виконавцем не надано, а отже доводи банку про необізнаність щодо оскаржуваної постанови до квітня 2018 року є неспростованими. За таких обставин апеляційним судом визнаються поважними причини пропуску строку на оскарження постанови державного виконавця до суду та даний строк підлягає поновленню.

Щодо обгрунтованості доводів скарги на рішення державного виконавця.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до договору іпотеки від 26.12.2007 предметом іпотеки є житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,15 га, на якій знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами.

Згідно Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.04.2018, що наданий скаржником, та витягу від 22.05.2018, наданого державним виконавцем, за боржником ОСОБА_1 зареєстровано дві земельні ділянки: перша - кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0773 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); друга - кадастровий номер НОМЕР_3 , тип земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд./а.с.92-94,106-108/

Відповідно до п/п.1 п.1 ЗаконуУкраїни «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згодивласника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житловогобудинку.

Районний суд, цитуючи викладену норму, не звернув увагу на те, що за боржником зареєстровано право власності на дві земельні ділянки з окремими кадастровими номерами, на одній з яких знаходиться житловий будинок з господарськими спорудами, що підпадає дію передбаченого законом мораторію. Щодо іншої земельної ділянки, то державний виконавець не з`ясував, чи на вказаній земельній ділянці розташовано будь-яке нерухоме майно, в якому проживає боржник ОСОБА_1 , та чи підпадає ця земельна ділянка під дію мораторію.

Відповідно до п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону передбачено, що підставою для повернення виконавчого документу стягувачу є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повномуобсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, що державний виконавець вчинив всі необхідні дії щодо з`ясування майнового стану боржника та наявності у нього іншого майна (в тому числі доходу), на яке можливо звернути стягнення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що державний виконавець, встановивши наявність у боржника майна, на яке законом встановлено заборону, помилково повернув виконавчий лист стягувачу, не вчинивши інших виконавчих дій щодо боржника та не з`ясувавши можливість виконання відповідного рішення за рахунок іншого майна.

Тому апеляційний суд скасовує постанову державного виконавця як неправомірну.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.2,3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - задовольнити.

Ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 09 квітня 2019 року - скасувати.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Укргазбанк» строк на оскарження дій державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Маліннікова М.В.

Скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на дії державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Маліннікова М.В. - задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Маліннікова М.В. від 26.07.2017 (виконавче провадження ВП 50337496) про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.9 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.08.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

Ю.В. Дряниця