Справа № 369/6469/19
Провадження № 2/369/3096/19
23.08.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 01.09.2001 року між сторонами був укладений шлюб.
Від подружнього життя сторони мають дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Фактичні сімейні відносини між подружжям припинилися з початку 2019 року.
З моменту припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем та по сьогодні діти проживають та знаходиться на утриманні позивача.
Наразі позивач перебуває у декретній відпустці та отримує лише кошти на утримання дитини до 3 років.
Даних коштів не вистачає для забезпечення достатнього життєвого рівня сім`ї та утримання дітей.
Щоденно діти потребують повноцінного харчування, сезонного одягу та взуття, засобів гігієни, ліків у випадку хвороби, витрат, що пов`язані з освітою, відпочинком та розвагами.
Відповідач, по-деколи надає кошти для дітей. Зокрема, з початку 2019 року від Відповідача надійшло близько 2 000 гривень на утримання дітей.
Тому позивач просила стягнути аліменти на малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та на малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 33% з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму щомісячно на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.05.2019 було відкрито позовне провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.09.2001 між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №26, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 01.09.2001.
Від подружнього життя сторони мають дітей: дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.10.2006 та дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 03.01.2017 року.
Фактичні сімейні відносини між подружжям припинилися з початку 2019 року.
З моменту припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем та по сьогодні діти проживають та знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою №436/7 від 18.04.2019, виданою виконкомом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.
Згідно ч.1, ч.2, ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Суд, з`ясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обов`язку утримувати дитини, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у розмірі в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати батько на утримання дітей, буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача в розмірі 768,40 коп. в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 81, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований та проживає : АДРЕСА_2 ).

Суддя Т.В. Дубас