Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 140/2003/15-ц

провадження № 61-25781св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Червинська М. Є.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів: Шемети Т. М., Зайцева А. Ю., Панасюка О. С. від 27 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 16 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 14000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом 9,5 % на рік строком до 15 жовтня 2014 року.

Цього ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки №150322, згідно якого поручитель зобов`язується відповідати у повному обсязі за виконанням позичальником усіх зобов`язань що виникли з кредитного договору.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань, внаслідок чого утворилась заборгованість, банк, уточнивши позовні вимоги, остаточно просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором споживчого кредиту №0 від 16 жовтня 2007 року, яка станом на 15 вересня 2015 року становить 12 550,90 доларів США, з яких: 8 556,52 доларів США кредитна заборгованість, 3994,38 доларів США заборгованість за процентами, а також пеню в розмірі 70 454 грн за порушення термінів повернення кредиту та порушення термінів сплати процентів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ПАТ «УкрСиббанк» кредитну заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16 жовтня 2007 року у розмірі 23 457,83 доларів США, що становить 157 634 грн 13 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позову відносно поручителя ОСОБА_2 відмовлено у зв`язку із закінченням дії строку договору поруки на час звернення до суду.

Частково задовольняючи позов до боржника суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем наявності заборгованості у розмірі 23 457,83 доларів США, що становить 157 634 грн 13 коп. та підстав для її стягнення з останнього у зв`язку із невиконанням ним своїх зобов`язань. Відмовляючи у задоволенні позову до поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення з вимогами до поручителя у зв`язку із закінченням дії поруки, оскільки строк дії поруки у договорі не зазначено, а тому вона закінчилася через шість місяців після настання строку виконання основного зобов`язання, тобто 15 квітня 2015 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 07 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 16 жовтня 2007 року, яка станом на 15 вересня 2015 року становить 12 550,90 доларів США, та складається з: 8 556,52 доларів США заборгованості по тілу кредиту, 3 994,38 доларів США заборгованості по процентах. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пеню за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за кредитом станом на 15 вересня 2015 року у розмірі 70 454 грн 80 коп. У задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Апеляційний суд, частково задовольняючи позов до боржника та стягуючи з нього заборгованість у розмірі 12 550,90 доларів США та 70 454 грн 80 коп. пені, виходив з того, що останнім належним чином не виконувалися свої зобов`язання. Відмовляючи у задоволенні позову до поручителя, суд виходив з того, що письмові вимоги про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором були отримані поручителем 24 жовтня 2013 року, отже строк виконання зобов`язання в повному обсязі настав 25 листопада 2013 року, а з позовом до суду кредитор звернувся лише 27 липня 2015 року, тому у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя позовні вимоги до поручителя задоволенню не підлягають.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі № 140/2003/15-ц і витребувано її з Немирівського районного суду Вінницької області.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», згідно з яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

14 травня 2018 року справу № 140/2003/15-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року справу № 140/2003/15-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У жовтні 2017 року ПАТ «УкрСиббанк» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог до поручителя ОСОБА_2 та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення частини четвертої статті 559 ЦК України щодо обчислення шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя та неврахування правової позиції Верховного Суду України № 6-272цс16 від 29 червня 2016 року, якою строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Таким чином судом апеляційної інстанції безпідставно припинено поруку у повному обсязі.

Отже рішення апеляційного суду оскаржується ПАТ «УкрСиббанк» лише в частині вирішення позову до поручителя ОСОБА_2 , а тому в іншій частині на предмет законності й обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряється відповідно до вимог статті 400 ЦПК України.

Відзив до суду касаційної інстанції не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 16 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір №0 про надання споживчого кредиту у розмірі 14 000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 70 700 грн за курсом Національного банку України на день укладення договору, зі сплатою за користування кредитом 9,5 % річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 15 жовтня 2014 року.

Цього ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 150322, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником солідарно з останнім.

07 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 до договору кредиту від 16 жовтня 2007 року укладено додаткову угоду №1, якою змінено кінцевий термін повернення кредиту на 15 жовтня 2019 року, а також графік погашення кредиту.

Цього ж дня, 07 лютого 2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № 150322 від 16 жовтня 2007 року, за умовами якої останній погодився на зміну умов основного зобов`язання відповідно до додаткової угоди №1, укладеної між банком та ОСОБА_4 (щодо змін графіка погашення кредиту та кінцевого терміну його повернення).

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань, 17 жовтня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» направив на адресу боржника та поручителя вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі у сумі 10 399,77 доларів США, яка отримана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 жовтня 2013 року, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга стаття 251 та частина друга стаття 252 ЦК України).

Однак, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 17 жовтня 2013 року вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, яка отримана відповідачами 24 жовтня 2013 року.

Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя.

Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Змінивши строк виконання основного зобов`язання, банк звернувся до суду із зазначеним позовом лише 27 липня 2015 року (згідно відбитку поштового штемпеля на конверті), тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що зобов`язання поручителя ОСОБА_2 припинились відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України, оскільки досудова вимога про дострокове повернення кредиту була направлена поручителю 17 жовтня 2013 року, а з відповідним позовом до суду кредитор звернувся у липні 2015 року - тобто після спливу шестимісячного строку.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду в оскаржуваній частині та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині - без змін, оскільки судом правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 27 вересня 2017 року в частині вирішення позову публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська