Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/159/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючої судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря Маламан Я.О.,

позивача - ОСОБА_1 (не з`явилась),

представника відповідача - (не з`явився),

третіх осіб - ОСОБА_2 . (не з`явився), ОСОБА_3 (не з`явилась),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що заявник є власником 1/2 частки будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 1/4 частку з яких вона успадкувала після смерті прабаби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , іншу 1/4 частку вона успадкувала після смерті своєї баби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Співвласниками іншої половини будинку в рівних частках є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Проте право власності цих осіб на вказані частки спірного будинку є формальними, оскільки належна їм частина будинку зруйнована багато років тому і будівельні рештки від неї у вигляді сміття вивезені ще спадкодавцями позивача. Ця частина будинку зруйнувалася під плином часу, у зв`язку із тим, що будинок 1900 року побудови, у тій частині ніхто не проживав тривалий час. На даний час існує лише та частина будинку, що належала прабабі та бабі позивача, які постійно там проживали, проводили необхідні перебудови, поточні та капітальні ремонти, і якою постійно користується позивач як спадкоємець.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка є спадкоємицею ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , подали заяви нотаріально посвідчені, де зазначали, що не заперечують проти припинення їхнього права власності на формально належні їм частки цього будинку та скасування цього права в органах державної реєстрації.

Внаслідок проведеної спадкоємцями реконструкції та перебудови даного житлового будинку, збільшилась фактична площа належної позивачу частини будинку. Надлишкова площа житлового будинку, що підлягає узаконенню станом на 10 лютого 2010 року складає 34,4 кв.м., вартість надлишкової площі житлового будинку складає 34569 грн 08 коп.

Позивач просила скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на зареєстровані за кожним з них по 1/4 частці житлового будинку АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок 1900 року побудови, загальна площа 69,8 кв.м, житлова площа - 56,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримувала у повному обсязі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти позову не заперечували.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив таке.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за запвітом від 25 липня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею 1/4 частки будинку з будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 . Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових првав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. від 25 липня 2017 року.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 березня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею 1/4 частки будинку з будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 . Вказане також підтверджується витягом з Державного реєстру речових првав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 березня 2019 року.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 17 грудня 2009 року, яка завірена нотаріально, встановлено, що останній не заперечує проти припинення його права власності на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зняття її з реєстраційного обліку в органах технічної інвентаризації.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 30 січня 2010 року, яка завірена нотаріально, встановлено, що остання не заперечує проти припинення її права власності на 1/4 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зняття її з реєстраційного обліку в органах технічної інвентаризації.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.

У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Відповідно до ст. 349 ЦК України право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про внесення права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 4 ст. 3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи викладене у суду є законні підстави для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на зареєстровані за кожним із них по 1/4 частці житлового будинку АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, 1900 року побудови, загальна площа 69,8 кв.м, житлова площа - 56,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 182, 319, 321, 328, 347, 349 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 247, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, треті особи, які не заявляють вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок,- задовольнити у повному обсязі.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на зареєстровані за кожним з них по 1/4 частці житлового будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), право власності на житловий будинок, 1900 року побудови, загальна площа 69,8 кв.м, житлова площа - 56,0 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тобто до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя