Провадження № 2-з/760/218/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Вікторія Леонідівна про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову у якій вона просить суд забезпечити позов шляхом:

-накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 06.04.2018 року за реєстровим №253, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л.;

-заборони вчиняти певні дії, зокрема відчужувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 06.04.2018 року за реєстровим №253, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л. шляхом заборони укладення договорів продажу, дарування, міни, довічного утримання, застави, іпотеки тощо;

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що у разі задоволення позову відчуження квартири може унеможливити виконання рішення суду.

Вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру та заборона вчиняти певні дії є необхідним та співмірним із заявленими в позовній заяві вимогами.

На підставі викладеного, просила заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Встановлено, що предметом спору є визнання недійсним договору дарування квартири.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, т.я. невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 06.04.2018 року за реєстровим №253, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л..

Водночас, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені інших вимог, оскільки накладення арешту на майно, повною мірою забезпечить та відповідатиме меті забезпечення позову та принципам розумності та співрозмірності, та достатньою мірою гарантуватиме досягнення дієвості такого заходу забезпечення.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Вікторія Леонідівна про визнання недійсним договору дарування - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 06.04.2018 року за реєстровим №253, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.Л.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєтрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Вікторія Леонідівна :адреса: АДРЕСА_4

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя