Єд. унік. № 243/9957/19
Провадження № 2/243/2938/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.,

за участю секретаря Нікіфорової В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.04.2001 року на праві спільної часткової власності - її чоловіку ОСОБА_3 та членам його родини: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , належала квартира АДРЕСА_1 .

Після смерті чоловіка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач та її син ОСОБА_2 прийняли спадщину у вигляді ј частки вищезазначеної квартири, а саме: ОСОБА_2 у вигляді 1/3 частки квартири, а вона у вигляді 2/3 часток, з врахування того, що син ОСОБА_4 відмовився від своєї частки у спадщині на її користь.

За договором дарування від 14.08.2019 року ОСОБА_4 подарував позивачу належну йому ј частку квартири АДРЕСА_1 .

21.08.2019 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 належну йому ј частку квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, на теперішній час єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є вона - ОСОБА_1

Оскільки відповідач з березня 1999 року виїхав з квартири, є громадянином США та проживає в м. Галловей , Огайо , США, його реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна. Вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. (а.с.39).

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, надав до суд заяву, в який просив проводити судове засідання без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення (а.с.40).

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне.

Право приватної власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № 2-413 від 18.05.2016 року (а.с.12); договором дарування № 1282 від 14.08.2019 року (а.с.17-19); договором купівлі-продажу № 1319 від 21.08.2019 року (а.с.21-23).

З довідки про склад сім`ї, виданої 09.08.2019 року ТОВ «Ліра ЛТД», вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26).

Згідно Акту від 09.08.2019 року, складеного директором ТОВ «Ліра ЛТД», ОСОБА_2 не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 з 08.03.1999 року (а.с.27).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Судом встановлено, що відповідач не мешкає у спірній квартирі більше двадцяти років, самостійно покинув зазначену квартиру та перестав у ній мешкати.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач ОСОБА_2 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування квартирою АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд.

Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 346, 383, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина США, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Д.В. Воронков