ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №592/9984/17

Номер провадження 22-ц/816/4338/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 червня 2019 року в складі судді Костенко В.Г., постановлене у м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 10 червня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у вересні 2017 року, позивач просив суд зобов`язати відповідача перебудувати об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_4 з дотриманням протипожежних відстаней, а саме не менше 6 метрів від господарської споруди розташованої по АДРЕСА_4 .

Свої вимоги мотивував тим, що він проживає в АДРЕСА_2 . Відповідач, що є власником суміжного домоволодіння по АДРЕСА_4 , розпочала будівельні роботи на своїй земельній ділянці, зокрема заливку фундаменту. Однак, при виконанні вказаних будівельних робіт відповідачем не було дотримано вимог ДБН 360-92 «Планування і забудова сільських і міських поселень», зокрема, в частині розміщення стіни, яку відповідач розмістив на відстані 4 м. від господарської будівлі позивача. Вказує, що таке будівництво є самочинним будівництвом, що здійснюється з порушенням протипожежних норм.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.06.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що матеріали перевірки управління державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради. Що викладені в акті перевірки від 11.09.2017 року № 87 містять недостовірні дані., оскільки тією ж самою посадовою особою управління було здійснено перевірку 14.12.2017 року, в результаті якої було встановлено порушення містобудівного законодавства відповідачем, однак складені документи були оскаржені та скасовані відповідачем в судовому порядку, з підстав неналежного оформлення результатів перевірки. Вказує, що відповідно до висновку комісійної судової будівельно - технічної експертизи № 810 зазначено, що станом на 15.05.2018 року, об`єкт будівництва не відповідав вимогам додатку 3.1. «Протипожежні вимоги» ДБН 360-92 Планування і забудова міських і сільських поселень, а відтак вказане порушення існувало і станом на 11.09.2017 року, тобто на момент складення управлінням державного архітектурно - будівельного контролю СМР акту перевірки № 87 від 11.09.2017 року. Відповідно до висновку експерта вказане порушення перестало існувати станом на момент складання висновку на 29.11.2018 року внаслідок змін у законодавстві, які почали дозволяти зменшувати мінімальні протипожежні відстані. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що висновок експерта містить ряд суперечностей та протиріч, що не відповідають фактичним обставинам. Крім того зазначає, що відповідач всупереч вимог Порядку видачі будівельного паспорту затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2011 № 103 не звертався до уповноваженого органу архітектури з питанням внесення змін до будівельного паспорту щодо зменшення відстаней. Зазначає, що спірний об`єкт відповідача є об`єктом самовільного будівництва, оскільки збудований без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. А також збудований з істотним порушенням будівельних норм та правил. Також зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019 року у справі № 826/13433/18 визнано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 23.04.2018 року № 100 «Про затвердження ДБН Б. 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» протиправним та не чинним. Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2018 року у справі № 826/13433/18 було вжито заходів забезпечення позову та зупинено дію наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 23.04.2018 № 100 «Про затвердження ДНБ 5.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій». Відповідно висновки експерта щодо відсутності порушення будівельних норм на момент складання висновку, що покладені в основу оскаржуваного рішення є протиправними.

Відповідач надав до апеляційного суду відзив, в якому зазначає, що позивач не довів порушення його прав відповідачем та не надав допустимих і належних доказів, а отже у спірних правовідносинах відсутнє порушене право позивача. Вказує, що вказана ділянка належить ОСОБА_3 , який є представником позивача по справі та надав свою згоду відповідачу на реконструкцію будівлі з переобладнанням даху під житлові приміщення, часткової добудови будинку, сараю та дахів над ними. Зазначає, що позивач не надав докази, що він фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 . Вказує, що позивач не є тим суб`єктом, який наділений правом на звернення до суду з такою вимогою. Крім того, реконструйований об`єкт по АДРЕСА_4 неможна віднести до об`єкту самочинного будівництва з огляду на те, що відповідачем було отримано всі дозвільні документи. Вказує, що посилання позивача на помилковість висновків експерта є безпідставними, оскільки останній не заявляв клопотань про проведення додаткової чи повторної експертизи. Також зазначає, що судовим рішенням від 13.06.2019 визнано нечинним наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 23.04.2018 № 100 «Про затвердження ДНБ 5.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», а тому він втратив чинність саме з цієї дати, і вказаний наказ поширюється на правовідносини, що виникли до моменту визнання його нечинним.

Представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірна господарська будівля не є об`єктом самочинного будівництва з огляду на те, що відповідач здійснив будівельні роботи по реконструкції спірного господарського приміщення у законний спосіб при дотриманні відповідних будівельних норм.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Власником вказаного домоволодіння є ОСОБА_3 Зазначене домоволодіння має житловий будинок «А-І» з прибудовами та сарай Б,В,Д, погріб п/г та п/г 1, гараж «Г» навіс «Е» огорожу № 1-5.

Власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 Вказане домоволодіння має житловий будинок «А-І» з прибудовами а та а1 і мансандрою, господарську будівлю «Б», погріб п/г, вбиральню «У» № 2-5.

09.06.2011 ОСОБА_3 , як власник домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , надав згоду на реконструкцію житлового будинку з переобладнанням даху під житлові приміщення, часткову добудову будинку, сараю та дахів над ними.

25.08.2011 ОСОБА_2 подала інспекції ДАБК у Сумській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, а саме реконструкцію одноповерхового житлового будинку з надбудовою мансардного поверху та прибудовою приміщень, перебудову господарських приміщень (реконструкцію) за адресою АДРЕСА_2 .

29.08.2011 на замовлення ОСОБА_2 складений будівельний паспорт на реконструкцію одноповерхового житлового будинку з надбудовою мансардного поверху та прибудовою приміщень, перебудову господарських приміщень (реконструкцію) за адресою АДРЕСА_2 .

У 2017 році відповідач розпочала будівельні роботи з реконструкції господарського будівлі за адресою АДРЕСА_2 . За час судового розгляду будівельні роботи завершилися.

06.09.2017 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради видало направлення № 87, яким направило спеціаліста для перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт з надбудови мансардного поверху та прибудови приміщень, перебудови господарчих приміщень (реконструкції) за адресою АДРЕСА_2 .

11.09.2017 спеціалістом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради проведено перевірку та складено акт № 87. З акту вбачається, що ОСОБА_2 . при проведенні будівельних робіт порушень не допущено.(т. 1 а.с.132-137).

Згідно висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 810 по цивільної справі № 592/9984/17 від 29.11.2018 реконструйований об`єкт нерухомого майна - господарська будівля розташована за адресою: АДРЕСА_4 , на дату складання висновку, тобто, станом на 29.11.2018 відповідає діючим вимогам ДБН Б .2.2-12:2018 «Планування і забудова територій», в тому числі і в частині дотримання протипожежних відстаней між будівлями.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За правилами ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Частиною 1,2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, що не суперечать закону.

Частиною 5 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку встановлених Законом. (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції стосовно того, що відповідач у законний спосіб здійснив будівельні роботи по реконструкції спірного господарського приміщення і спірна господарська будівля не є самочинно збудованим майном.

Згідно ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з цим колегія суддів відхиляє доводи позивача викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що висновки експерта щодо відсутності порушення будівельних норм на момент складання висновку є протиправними з огляду на те, що постановою шостого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2019 року у справі № 826/13433/18 визнано наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 23 квітня 2018 року № 100 «Про затвердження ДБН Б. 2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» протиправним та нечинним з огляду на те, що вказаний наказ є не дійсним з моменту набрання рішенням суду законної сили, а тому діяв на момент здійснення відповідачем будівельних робіт.

Також колегія суддів не може взяти до уваги посилання відповідача, що викладені в його апеляційній скарзі стосовно того, що відповідачем проведено будівництво без відповідного дозвільного документа, оскільки відповідачу надавався дозвіл на будівництво сараїв та гаражу, а останній вбудував мангал з місцем для зберігання дров з огляду на те, що вказані обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції, оскільки в своїй позовній заяві позивач на них не посилався. Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за клопотанням саме позивача 13.04.2018 року судом було призначено судову будівельно - технічну експертизу, проте позивачем не було поставлено вказане питання на вирішення експерта, незважаючи на те, що для його вирішення необхідні спеціальні знання. Крім того, в ході розгляду справи в апеляційному суді позивач також не порушував питань щодо можливості дослідження вказаного питання судовим експертом.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, апеляційний суд позбавлений можливості досліджувати вказані обставини справи

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У зв`язку з тим, що справа незначною складності і згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду Сумської області від 04 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко