Постанова

Іменем України

30 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 644/3274/16-ц

провадження № 61-16445св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,

треті особи - Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року у складі судді Глібко О. В. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Карімової Л. В., Малінської С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А., за участю третьої особи - Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зобов`язання приватного нотаріуса вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис № 1560 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 497 355,79 грн, що виникла по кредитному договору від 22 листопада 2006 року № 5109039.

Позивач вважає дії відповідачів незаконними з тих підстав, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм законодавства, він не відповідає вимогам закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. щодо вчинення виконавчого напису від 27 січня 2016 року № 1560; визнати виконавчий напис, вчинений 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., який зареєстровано в реєстрі за № 1560 таким, що не підлягає виконанню; зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. виключити з реєстру нотаріальних дій виконавчий напис від 27 січня 2016 року, який зареєстровано в реєстрі за № 1560; стягнути на його користь солідарно із відповідачів судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27 січня 2016 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А., який зареєстровано в реєстрі за № 1560 про звернення стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 497 355,79 грн, що виникла по кредитному договору № 5109039 від 22 листопада 2006 року.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «ПУМБ» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 551,21 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що надані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують безспірності заборгованості боржника перед стягувачем.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції правильно встановив відсутність підстав для здійснення виконавчого напису. Оскільки розмір заборгованості за кредитним договором, який зазначено у виконавчому написі не був відомим ОСОБА_1 та є спірним.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у березні 2017 року, ПАТ «ПУМБ» просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення місцевого суду та суду апеляційної інстанції, ухвалите нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не було встановлено фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не враховано, що на час вчинення виконавчого напису були відсутні будь-які спори між сторонами щодо неузгодженості суми боргу, позивачем не надано суду доказів, які б спростовували суму заборгованості, що стягнута згідно виконавчого напису, не досліджено докази отримання вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, надано неправильну оцінку доказам, що були спрямовані нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

У запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що доводи викладені у ній не відповідають дійсності, оскільки судами при розгляді справи в повному обсязі з`ясовано всі обставини та надана належна оцінка доказам. Просив касаційну скаргу відхилити, а рішення суду першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 22 листопада 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ПУМБ» укладено кредитний договір № 5109039 на суму 33 000,00 дол. США, а також договір іпотеки № 5109192.

ПАТ «ПУМБ» направив на адресу ОСОБА_1 :

07 лютого 2015 року - попередження про необхідність погашення простроченої заборгованості у розмірі 118,10 дол. США;

05 жовтня 2015 року - вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом у загальному розмірі 19 570,14 дол. США та вимогу про усунення порушення основного зобов`язання, а саме простроченої заборгованості за кредитом та сплаті процентів в сумі 2 162,97 дол. США.

23 листопада 2015 року ПАТ «ПУМБ» подало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Чуловському В. А. заяву про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі від 22 листопада 2006 року № 5109039.

Для здійснення виконавчого напису надано наступні документи: оригінал кредитного договору від 22 листопада 2006 року № 5109039, витяг з особового рахунку з 27 жовтня 2015 року до 23 листопада 2015 року.

27 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. здійснено виконавчий напис № 1560 про звернення стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 497 355,79 грн, що виникла по кредитному договору від 22 листопада 2006 року № 5109039 за період з 27 січня 2015 року до 23 листопада 2015 року.

11 січня 2016 року ПАТ «ПУМБ» направив на адресу ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 19 570,14 дол. США.

Відповідно до витягу з інтернет сайту УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 отримав вимогу про дострокове повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 19 570,14 дол. США 30 січня 2016 року.

Постановою Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби від 17 березня 2016 року № 50544636 відкрито виконавче провадження за виконавчим написом.

Як вбачається зі справи заборгованість за кредитним договором не погашено.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19).

Ухвалюючи рішення суди, враховували, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем.

Зі справи вбачається, що у витягу заборгованості, на підставі якого вчинено виконавчий напис та у самому виконавчому написі зазначено різний період за який необхідно стягнути заборгованість.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розмір заборгованості.

Зазначене, спростовує доводи банку про безспірність заборгованості боржника та є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Доводи касаційної скарги щодо не врахування судами того, що на час вчинення виконавчого напису були відсутні будь-які спори між сторонами щодо неузгодженості суми боргу, що позивачем не надано суду доказів, які б спростовували суму заборгованості, що стягнута згідно виконавчого напису, а також посилання на те, що судами не досліджено докази отримання вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту були предметом апеляційного перегляду та зводяться до переоцінки доказів, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції (стаття 400 ЦПК України).

З наведеного вбачається, що суди під час ухвалення рішень у повному обсязі дослідили надані докази на підтвердження заявлених вимог, правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв Є. В. Петров В. М. Сімоненко