ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1109/18
Провадження №2/477/75/19
УХВАЛА

03 вересня 2019 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача Березюк ОСОБА_3 ,

під час підготовчого судового засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду до відповідача з позовом про стягнення на її користь аліментів на утримання їх дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що з січня 2011 року почала з відповідачем спільно проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, але без реєстрації шлюбу, і під час цього проживання вона завагітніла, про що повідомила відповідача у квітні 2011 року. Однак на її бажання залишити дитину, він припинив з нею відносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила доньку ОСОБА_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку в органах РАЦС зареєструвала самостійно, вказавши її батьком особу згідно з положеннями ст. 135 СК України.

Відповідно до положень ст. 128 СК України вважала можливим звернутися до суду з проханням визнати відповідача батьком дитини та стягнути з нього аліменти на її утримання.

Одночасно в позовній заяві просила про призначення молекулярно-генетичної експертизи на вирішення якої поставити питання про те, чи являється відповідач батьком ОСОБА_5 , 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 2012 року, проведення якої доручити експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз.

Під час підготовчого судового засідання позивачка та її представник клопотання про призначення цієї експертизи підтримали та просили задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про його час та місце був повідомлений належним чином через свого представника, достовірно причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти призначення експертизи, вказавши, що відповідач визнає своє батьківство, тому для проведення експертизи підстав не вбачає.

Суд, заслухавши думку учасників розгляду, присутніх на засіданні, щодо клопотання про проведення генетичної екпертизи прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці докази встановлюються також і висновками експертів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 1 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 102 ЦПК України).

В частинах 3, 4 цієї ж статті передбачено, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи; висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Згідно зі ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (ч. 3 ст. 103 ЦПК України).

Згідно зі ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

В ч. 1 ст. 83 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд може ухвалити рішення у випадку визнання позову відповідачем, в тому частині і в частині позовних вимог.

В підготовчому судовому засіданні під час розгляду клопотання про призначення генетичної експертизи, за ініціативою суду, на засідання на 05 серпня та 03 вересня 2019 року викликався відповідач з метою підтвердження дійсності визнання ним позову в частині батьківства та можливості постановлення рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, однак не з`явився. Неявка на засідання на 05 серпня 2019 року можливо вважати поважною через його відрядження, але на 03 вересня 2019 року поважні причини неявки суду не представлені.

З врахуванням того, що для з`ясування обставин, що є необхідними для правильного вирішення справи по суті, необхідні спеціальні знання, тому суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому суд вважає, що посилання представника відповідача про визнання відповідачем позову в частині визнання батьківства, без підтвердження цього ним особисто, суд не може прийняти як беззаперечно достовірне, так як вимога про визнання батьківства має індивідально-особистий характер, а в матеріалах провадження відсутні дані, які б точно визначали можливість представнику позивача подавати заяви про визнання позову, до того ж після того як судом було постановлено питання про необхідність особистої явки відповідача до суду для визнання позову в цій частині, нічого не заважало йому в разі неможливості явки направити суд відповідну заяву про визнання позову.

Позивачка просила проведення експертизи доручити Одеському обласному бюро судово-медичних експертиз. Заперечень проти цього не надійшло.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 252 та п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд вважає за необхідне зупинити провадження по цивільній справі на час проведення експертизи.

Крім того суд вважає за необхідне роз`яснити положення ст. 100 ЦПК України, а саме: у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

За викладеного, керуючись ст.ст. 103-104, п. 2 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання позивачки ОСОБА_1 задовольнити.

Призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

-Чи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Проведення судово-генетичної експертизи доручити експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз (65082, м. Одеса, пров. Валіховський, 4), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на позивача.

Провадження по цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Роз`яснити учасникам розгляду, що у разі ухилення ними від участі в її проведенні, суд може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, чи не визнати його, в залежності хто з учасників ухилився від неї.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, її повний текст складено і підписано на 06 вересня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко