РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/960/19

пр. № 2/759/3200/19

02 серпня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Коваль О.А. при секретарі:Слепець Є.С. за участю представника позивача Дорошенко М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування в розмірі 56 272,20 грн., з ОСОБА_2 франшизи в розмірі 1 000,00 грн., з відповідачів судові витрати в розмірі 768,40 грн. Посилається на те, що 24.07.2018 року на вул. Качалова, 18 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю та вини транспортного засобу «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який перед виїздом не перевірив технічний стан і комплектацію транспортного засобу, в результаті чого автомобіль вийшов з ладу та здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Toyota Camry», держаний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є він - ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «УПСК» відповідно до умов полісу № AM3709643, яка листом №3187/18 від 04.10.2018 року відмовила йому у виплаті страхового відшкодування, тому він змушений звернутися до суду з таким позовом.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача в судовому засіданні пітримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» будучи присутньою в одному із судових засіданнь заперечувала проти позовних вимог, надала суду відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що ОСОБА_2 у розумінні п. 1.4. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004р. № 1961-IV не є особою, відповідальність якої застрахована за полісом АМ/3709643, оскільки на момент ДТП неправомірно експлуатував транспортний засіб «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 , в силу порушення ним Митних правил, встановлених Митним Кодексом України, зокрема ОСОБА_2 керував автомобілем у митному режимі "Транзит" поза межами строку визначеного ст. 95 Митного Кодексу України, тому ПрАТ "УПСК" прийняло рішення про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у спосіб, передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, судових повісток за адресами місця реєстрації.

У відповідності до вимог ст. 278 ЦПК України відповідачу ОСОБА_2 були також направлені всі матеріали позову з відповідними додатками до нього та запропоновано надати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ували суду про відкриття провадження у справі відзив, чого зроблено ними так і не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення, зважаючи на належне повідомлення відповідача у справі про розгляд такої, згідно вимог ст. 128, 131 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином.

Дослідивши матеріали справи, надані докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог частково, виходячи із наступного.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2018 року по вул. Качалова, 18 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та припаркованого транспортного засобу «Toyota Camry», держаний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 29.08.2018р. ун. № 759/12248/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. накладено штраф в розмірі 340 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Акту виконаних робіт №6453 від 09.10.2018р., складеного ДВС Сервіс, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Toyota Camry», держаний номерний знак НОМЕР_2 , складає 57 272 грн 20 коп.

Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.06.2018 року AM3709643, укладеного між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 при використанні транспортного засобу «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1 .

24.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про страхове відшкодування.

Листом №3187/18 від 04.10.2018 та повторно № 4164/18 від 14.12.2018р. Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування посилаючись на те, що транспортний засіб «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України у режимі «транзит» 21.04.2017 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , а це, на їх думку, свідчить про те, що водій ОСОБА_2 не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку із чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з чим у Страховика відсутні підстави вважати заявлену подію страховиком випадком та здійснити виплату страхового відшкодування.

Проте, з таким твердженням сторони відповідача у відмові у виплаті страхового відшкодування позивачу не можна погодитись з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про страхування», договір страхування визнається недійсним у судовому порядку.

Листом від 16.10.2018р. № 32210 Моторне транспортне страхове бюро України відмовило позивачу ОСОБА_1 у відшкодуванні шкоди посилаючись на те, що по відношенню до транспортного засобу «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ 3709643, виданий ПрАТ "УПСК". Невизнання ПрАТ «УПСК» ОСОБА_2 особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, не є підставою для проведення регламентної виплати, передбаченої ст. 41 Закону України №1961-IV. Тобто цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 застрахована.

Посилання сторони відповідача на порушення його страхувальником ОСОБА_2 митних правил не вказує на керування такою особою затрахованим ПрАТ «УПСК» автомобілем без правових на те підстав, як і не свідчить про те, що особа ОСОБА_2 не є тією особою, відповідільність якої застрахована, оскільки наявний та чинний договір страхування від 30.06.2018 року AM3709643 вказує на зворотнє. Крім того, суд зважає на те, що Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» 30.06.2018 року було укладено договір страхування з ОСОБА_2 саме автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тоді як тільки при необхідності виплати страхового відшкодування вказана страхова компанія стала посилатися на нете, що ОСОБА_2 не був законним володільцем та правомірним його користувачем, що оцінюється судом відповідним чином.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ПрАТ «УПСК» відповідно до умов полісу № AM3709643. Даний поліс є чинним і ніким не оскаржувався. Відповідачем не надано жодних судових рішень щодо неправомірності володінням чи користуванням ОСОБА_2 транспортним засобом «Volkswagen», н.з. НОМЕР_1 , договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладений, а отже відмова страховика у визнанні випадку страховим та здійсненні виплати страхового відшкодування є незаконною.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги - законними та обґрунтованими, оскільки позивачем надано достатньо належних та достовірних доказів, а відповідачем вказані позовні вимоги не спростовані.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, є обґрунтованими у відповідній частині та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають частковому задоволенню. Так, на користь позивача слід стягнути з відповідача ПрАТ "УПСК" страхове відшкодування в розмірі 56 272,20 грн. відповідно до Акту виконаних робіт №6453 від 09.10.2018р., складеного ДВС Сервіс, тобто у розмірі фактично понесених витратах позивачем на ремонт свого автомобіля, та в межах заявлених позовних вимог до вказаного відповідача, задовольнивши в цій частині позовні вимоги повністю. Тоді як, в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення франшизи в розмірі 1 000,00 грн. слід відмовити, оскільки полісом № АМ/3709643 від 30.06.2018р. передбачена нульова франшиза. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача ПрАТ "УПСК" на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 768,4 грн. На підставі викладеного та керуючись ст. 526 ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004р., ст.ст. 12, 19, 81, 82, 89, 141,263-265, 281-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (Код ЭДРПОУ 20602681) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) страхове відшкодування у розмірі 56 272 (п"ятдесят шість тисяч двісті сімдесят два) грн. 20 (двадцять) коп.

В частині позовних вимог до ОСОБА_2 , відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (Код ЭДРПОУ 20602681) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 768,4 грн

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 13.08.2019 року.

Суддя Коваль О.А.