КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/5902/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року у справі за поданням заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фемелі лайт хаус»,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2019 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиця Артем Володимирович звернувся до суду із поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, де просив тимчасово обмежити боржника - ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього за рішенням суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження №48015703 з примусового виконання виконавчого листа №2/756/2431/14 від 24 червня 2015 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 515 073,28 грн.

Проте, ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року в задоволенні поданого подання відмовлено.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що враховуючи розмір боргу, з урахуванням вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого листа, їх співмірність у співвідношенні запропонованих заходів обмеження до суми боргових зобов`язань, суд не вбачає підстав для задоволення подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон з метою ухилення від сплати боргу та які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Крім того, виходячи з наданих державним виконавцем документів, примусове виконання рішення суду триває з 06 липня 2015 року, в межах проведення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та грошові кошти, однак до подання не долучено доказів, якіб мали підтвердити вчинення державним виконавцем дій, пов`язаних з реалізацією арештованого майна та погашення боргу боржником за рахунок реалізованого майна.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиця Артем Володимирович подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення поданого подання.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів ( посадових осіб ), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 24 червня 2015 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2/756/2431/14 про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства «Світ Електроніки» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Правекс Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7 515 073,28 грн. ( а.с. 127-128 ).

06 липня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Венгель Ю.Ю. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №48015703 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа ( а.с. 124 ).

10 квітня 2019 року заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиця Артем Володимирович звернувся до суду із названим поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа ( а.с. 1-13 ).

На підтвердження заявлених вимог надано копію виконавчого листа, копії постанов про відкриття виконавчого проваджень, про розшук майна боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, вимоги державного виконавця бути присутнім під час опису арештованого майна, вимоги добровільно виконати судове рішення, докази направлення цих документів боржнику, запити щодо розшуку майна та акти державного виконавця про неможливість опису арештованого майна.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, що містяться в «Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, особа, яка має не виконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

При цьому, на переконання апеляційного суду, перелічені докази не свідчать про ухилення боржника від виконання судового рішення.

Окрім цього, матеріали справи не містять будь-яких інших доказів у розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України на підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Таким чином, місцевий суд, на переконання апеляційного суду, вірно прийшов до переконання про необґрунтованість даного подання, оскільки заявником не доведено самого факту ухилення боржником від виконання судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 441 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 12 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, ст. 313 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянам України», з точки зору суду другої інстанції та в силу викладеного, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги та повністю спростовуються викладеним.

Інші обставини, зазначені апелянтом, зокрема, про те, що суд має розглядати дане клопотання за участю державного виконавця, боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішень, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, допускати виконавця до житла та іншого володіння боржника, боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, на думку апеляційного суду та у силу викладеного, не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення, а відтак - не є правовою підставою, у силу викладеного, для задоволення як заявлених так і апеляційних вимог.

При цьому, твердження апелянта про ухилення божника від виконання судового рішення, спростовується самим стягувачем, який в судовому засіданні зазначив, що у них з боржником ведуться перемови щодо його ( рішення ) виконання.

Крім того, стягувач також зазначив, що вжиття заходів про які просить державний виконавець не будуть ефективними, враховуючи суму заборгованості та наявні домовленості з приводу виконання судового рішення.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 2019 року у справі за поданням заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фемелі лайт хаус» - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко