Справа №464/4457/19
пр.№ 4-с/464/34/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

учасники справи:

стягувач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

боржник ОСОБА_1 не з`явилась,

приватний виконавець Ільчишин Л. В. не з`явилась,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за скаргою представника боржника ОСОБА_1 адвоката Посікіри Р. Р. про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни щодо не зупинення виконавчого провадження та зобов`язання зупинити виконавче провадження,

за участю представників учасників справи: представник боржника ОСОБА_2 . Р. з`явився,

в с т а н о в и в:

представник боржника звернувся до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця, у якій просить: визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни щодо не зупинення виконавчого провадження № 58557781 про примусове виконання виконавчого листа № 2-104/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова 17 березня 2010 року; зобов`язати приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни зупинити виконавче провадження № 58557781 про примусове виконання виконавчого листа № 2-104/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова 17 березня 2010 року.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 29 липня 2019 року в межах виконавчого провадження № 58557781 звернувся до приватного виконавця із заявою про зупинення виконавчого провадження у зв`язку із апеляційним оскарженням ухвали суду від 24.04.2019. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою відкрито. Попри те, приватний виконавець відмовив у зупиненні виконавчого провадження. Просить скаргу задовольнити.

Приватним виконавцем на адресу суду подано відзив на скаргу у якій виклав наступні заперечення. Представник боржника звернувся із заявою про зупинення виконавчого провадження, оскільки поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу суду від 19.04.2019. Однак, такому було відмовлено у відповідності до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення суду, за яким видано виконавчий документ). Таким чином, оскільки боржник оскаржує ухвалу суду, а не рішення суду на підставі якого видано виконавчий документ, відтак відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження. Вважає, що відсутні правові підстави для зупинення виконавчого провадження, а тому просить у скарзі відмовити. Разом із тим, подала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із перебування у щорічній відпустці з 27.08.2019 по 05.09.2019.

19 серпня 2019 року ухвалою судді прийнято скаргу до розгляду. Призначено судове засідання на 27.08.2019.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу повність з підстав викладених у самій скарзі. Просить таку задовольнити.

У судове засідання приватний виконавець не з`явилась, подала заяву про відкладення цього засідання, однак з урахуванням думки представника боржника, наявністю письмових заперечень проти скарги поданих виконавцем, з метою дотримання строків розгляду даної категорії справи, суд вважає за можливе провести засідання у відсутності осіб, що не з`явились у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, адже її неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд установив, на примусовому виконанні приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни перебуває виконавче провадження № 58557781, відкрите за виконавчим листом № 2-104/10, виданого Сихівським районним судом м. Львова 17 березня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 278040,69 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 2115917,45 грн заборгованості по договору кредиту № 0147/0046/82/46917 від 28 грудня 2006 року, 1700,00 грн державного мита, 250 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Дана обставина підтверджена постановою про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2019 року № 58557781.

У межах виконавчого провадження представником боржника 29 липня 2019 року подано заяву про зупинення виконавчого провадження № 58557781 про примусове виконання виконавчого листа № 2-104/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова. Основною підставою для зупинення виконавчого провадження є ухвала апеляційного суду від 29.07.2019 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 19.04.2019 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду від 19.04.2019.

Відповідно до листа приватного виконавця від 12 серпня 2019 року № 830 представнику боржника було відмовлено у зупинення виконавчого провадження № 58557781, у зв`язку із відсутністю правої підстави передбаченої ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» / арк. спр. 39/.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається суд відмічає, що виконавчий документ видано на підставі рішення суду від 11 лютого 2010 року. Рішення суду набрало законної сили та пред`явлено до примусового виконання.

29 липня 2019 року ухвалою судді Львівського апеляційного суду поновлено представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 строк на оскарження ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 19 квітня 2019 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у визнанні виконавчого документа № 2-104/10 таким, шо не підлягає виконанню; відкрито апеляційне провадження.

Таким чином, суд прийшов переконання, що ухвала суду від 19.04.2019, яка оскаржується у апеляційному порядку та відносно оскарження якої поновлено строк, не є тим судовим рішенням на підставі якого видано виконавчий лист № 2-104/10.

Отже, суд не встановив підстав для визнання бездіяльності приватного виконавця протиправною, адже підставою зупинення виконавчого провадження є обов`язок виконавця вчиняти дії з дотриманням законодавчих норм, які регламентують дане питання; дотримання норми права не є проявом саме протиправної бездіяльності приватного виконавця; останній чітко, у повній мірі та у межах своїх повноважень з`ясовано поставлене перед нею питання у заяві представника боржника від 12.08.2019, а відтак у суду відсутні достатні та переконливі свідчення того, що виконавець допустив протиправну бездіяльність у спірному питанні.

Суд приймає аргументи приватного виконавця, які викладені у відзиві на скаргу, адже такі знайшли підтверджені під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов переконання, що заявник не довів у встановлено порядку обставин на які покликається у поданій скарзі, достатніх і переконливих свідчень того, що приватний виконавець допустив протиправну бездіяльність не встановив, а відтак відсутні підстави для зобов`язання зупинити виконавче провадження.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене вище та встановлені обставини, суд прийшов переконання що у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 адвоката Посікіри Р. Р. про визнання неправомірною бездіяльність приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни щодо не зупинення виконавчого провадження № 58557781 про примусове виконання виконавчого листа № 2-104/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова 17 березня 2010 року; про зобов`язання приватного виконавця Ільчишин Любові Володимирівни зупинити виконавче провадження № 58557781 про примусове виконання виконавчого листа № 2-104/10 виданого Сихівським районним судом м. Львова 17 березня 2010 року відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок заявника.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала проголошена суддею 27 серпня 2019 року.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков