Провадження № 4-с/638/95/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря - Тітової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» на бездіяльність начальника МВ ДВС по Харківському району та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність начальника МВ ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області, в якій просить з урахуванням уточнень визнати бездіяльність начальника МВ ДВС по Харківському р-ну та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області щодо виконання рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.03.2011 року у справі №2-10038/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь банку 800 999,84 грн, судовий збір 850,00 грн. та 15,00 грн. витрат на ІТЗ неправомірною; зобов`язати начальника МВ ДВС по Харківському району та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області: винести постанову про накладення арешту на рахунки та майно ОСОБА_1 , проводити перевірку майнового стану ОСОБА_1 не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника, звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість ОСОБА_1 до органів доходів і зборів, у разі невиконання ОСОБА_1 законних вимог державного виконавця, вирішити питання про притягнення останньої до адміністративної відповідальності в порядку ст.188-13 КпАП України, а в разі неявки на вимогу державного виконавця вжити заходів для застосування приводу, вжити заходів для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування ОСОБА_1 звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні у МВ ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2011 у справі №2-10038/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Банку 800 999,94 грн. Скаржник вважає, що бездіяльністю державного виконавця МВ ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області порушене право стягувача на виконання судового рішення з огляду на наступне. Так, державним виконавцем МВ ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ в Харківській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2011 року. 20.02.2018 ПАТ «ВіЕйБі Банк» направлено запит про хід вищезазначеного виконавчого провадження, однак відповіді не було отримано. 20.08.2018 ПАТ «ВіЕйБі Банк» повторно направлено запит про хід виконавчого провадження, на що відповіді також отримано не було. Скаржник наголошує, що після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було вчинено жодних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на виконання рішення суду, у зв`язку із чим було подано скаргу на бездіяльність.

Ухвалою суду від 27.11.2018 року вищевказану скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання та витребувано від МВ ДВС по Харківському району та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №29918997.

Ухвалою суду від 21.05.2019 повторно було витребувано від МВ ДВС по Харківському району та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №29918997.

16.08.2019 року до суду надійшли пояснення представника МВ ДВС по Харківському району та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області щодо скарги та засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №29918997, згідно яких представник МВ ДВС не погоджується із доводами скаржника з огляду на наступне. У МВ ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ у Харківській області на виконанні знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа Дзержинського районного суду м. Харкова від 31.03.2011 у справі №2-10038/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Банку 800 999,94 грн. 01.11.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття вищевказаного провадження, копії якої були направлені сторонам до виконання та до відома. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запит до органів, що здійснюють реєстрацію права власності на окремі види майна, до Державної фіскальної служби України запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, про джерела отримання доходів, до Пенсійного фонду України запит про осіб, що отримують пенсію та про останнє місце роботи. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у іпотеці у ТОВ « ОТП Факторинг Україна». Також за боржником на праві власності зареєстровано наступне нерухоме майно: будинок АДРЕСА_3 , що є предметом іпотеки ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит джерела отримання доходів, інформація стосовно ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно відповіді Пенсійного фонду України на запит про останнє місце роботи, інформацію про боржника не знайдено. Згідно відповіді Пенсійного фонду України від на запит про осіб, які отримують пенсію, ОСОБА_2 на обліку в органах ПФУ не перебуває. Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит про номери рахунків, відкритих боржником в банках та інших фінансових установах, у боржниці відсутні відкриті рахунки у банківських установах. Згідно витягу з «НАІС», «ДАЇ 2000», за боржником зареєстрований автотранспортний засіб: Hyundai Gets, сірого кольору ДНЗ НОМЕР_1 , що є предметом застави ПАТ КБ Банк «Надра». Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем було винесено постанову про арешт та розшук вищевказаного автомобіля. Відповідна постанова направлена до виконання до Управління превентивної діяльності Головного управління поліції в Харківській області до виконання. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника на можливих наявних карткових рахунках та направлено до виконання до банківських установ. Згідно відповіді АТ «Укрсиббанк» рахунки боржника в банку було закрито. Згідно відповіді ПАТ «Креді Агріколь» ОСОБА_3 П не є клієнтом банку. Згідно відповіді ПАТ КБ Приватбанк боржник не має відкритих поточних рахунків. Згідно відповіді АТ «Раййфайзен банк Аваль» клієнт закрив поточні рахунки. Також в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запит до Пісочинської селищної ради щодо прописаних в домоволодінні осіб з метою подальшої реалізації предмету іпотеки для задоволення вимог стягувача. Відповідно до довідки Пісочинської селищної ради в домоволодінні зареєстровані малолітні особи. Державними виконавцями неодноразово було здійснено вихід за місцем проживання боржника. Проте жодного разу двері ніхто не відчинив. Станом на теперішній час виконавче провадження перебуває на виконанні. Державним виконавцем було направлено відповідний запит до органів опіки та піклування для можливої реалізації предмет іпотеки ПАТ «ВІ ЕЙ БІ Банк». Таким чином, державним виконавцем, відповідно до ст. 19 Конституції України, було вжито усіх заходів, що передбачено нормами Закону України «Про виконавче провадження», а тому вважає, що подана скарга є немотивованою та свідчить про зловживання стягувачем своїми процесуальними правами. На підставі вищевикладеного просить суд відмовити у задоволенні скарги.

Заявник в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив скагу задовольнити.

Державний виконавець МВ ДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області Нагорна К.В. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги за її відсутності, просила відмовити в задоволенні скарги з мотивів, викладених у письмових поясненнях.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи за скаргою та надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст. 55 Конституції України). І це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.2 ст. 22 ст. 64 Конституції України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст..2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому ч.ч.1,2 ст.11 Закону встановлено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Частиною 1 ст.13 Закону визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

При цьому слід зазначити, що одними з основних засад цивільного судочинства є принципи змагальності та диспозитивності, які забезпечують реалізацію права кожної особи на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи у суді, що передбачає ст..2 ЦПК України.

Зміст принципу змагальності судового процесу розкрито у ст. 12 ЦПК України, за положеннями якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В той же час, згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, що передбачено ст. 13 ЦПК України.

З огляду на вищенаведені норми права основною передумовою для реалізації особою права на судовий захист є наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу та відповідних доказів на підтвердження таких обставин. При цьому, звертаючись до суду, заявник зобов`язаний довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали вищевказаної скарги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вищевказаної скарги, виходячи с наступного.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 03.11.2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 800 999,84 грн., а також стягнуто судовий збір 850,00 грн. та 15,00 грн. витрат на ІТЗ.

На виконання вказаного рішення судом видано виконавчий лист від 31.03.2011 у справі №2-10038/10.

З наданих копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 01.11.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття вищевказаного провадження, копії якої були направлені сторонам для виконання та до відома.

У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запит до органів, що здійснюють реєстрацію права власності на окремі види майна, до Державної фіскальної служби України запит про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, про джерела отримання доходів, до Пенсійного фонду України запит про осіб, що отримують пенсію та про останнє місце роботи.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у іпотеці у ТОВ « ОТП Факторинг Україна». Також за боржником на праві власності зареєстровано наступне нерухоме майно: будинок АДРЕСА_3 , що є предметом іпотеки ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит джерела отримання доходів, інформація стосовно ОСОБА_1 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від на запит про останнє місце роботи, інформацію про боржницю не знайдено.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від на запит про осіб, які отримують пенсію, ОСОБА_2 на обліку в органах ПФУ не перебуває.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України на запит про номери рахунків, відкритих боржником в банках та інших фінансових установах, у боржника відсутні відкриті рахунки у банківських установах.

Згідно витягу з «НАІС», «ДАЇ 2000», за боржником зареєстрований автотранспортний засіб: Hyundai Gets, сірого кольору ДНЗ НОМЕР_1 , що є предметом застави ПАТ КБ Банк «Надра».

Враховуючи вищевикладене, державним виконавцем було винесено постанову про арешт та розшук вищевказаного автомобіля. Відповідна постанова направлена до виконання до Управління превентивної діяльності Головного управління поліції в Харківській області до виконання.

Крім того, постановою державного виконавця відділу ДВС ХРУЮ Харківської області від 05.05.2014 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

В подальшому постановою державного виконавця Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області від 08.11.2016 року накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно враховуючи автомобіль марки Hyundai модель Gets, сірого кольору, 2006 року випуску, № державної реєстрації ДНЗ НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Вказаною постановою заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 в межах суми боргу та виконавчого збору.

Крім того, в ході проведення виконавчих дій 02.01.2019 року державним виконавцем, керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника на можливих наявних карткових рахунках та направлено до виконання до банківських установ.

Згідно відповіді АТ «Укрсиббанк» рахунки боржника в банку було закрито. Згідно відповіді ПАТ «Креді Агріколь» ОСОБА_3 П не є клієнтом банку.

Згідно відповіді ПАТ КБ Приватбанк боржник не має відкритих поточних рахунків. Згідно відповіді АТ «Раййфайзен банк Аваль» клієнт закрив поточні рахунки.

Також в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запит до Пісочинської селищної ради щодо прописаних в домоволодінні осіб з метою подальшої реалізації предмету іпотеки для задоволення вимог стягувача. Відповідно до довідки Пісочинської селищної ради домоволодінні зареєстровані малолітні особи.

Державним виконавцем було направлено відповідний запит до органів опіки та піклування для можливої реалізації предмету іпотеки ПАТ «ВІ ЕЙ Бі Банк».

Згідно листа керуючого справами (секретр) виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 18.02.2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зі змісту пояснень вбачається, що державними виконавцями неодноразово було здійснено вихід за місцем проживання боржника. Проте жодного разу двері ніхто не відчинив.

До того ж судом встановлено, що державний виконавець МВ ДВС по Харківському району та місту Люботину ГТУЮ у Харківській області Нагорна К.В. інформувала уповноваженого представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» про вчинення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження, про що свідчить копія відповіді №20507 від 20.10.2017 року, а тому посилання скаржника на той факт, що державний виконавець не сповіщав його про стан виконання виконавчого листа по справі №2-10038 від 31.03.2011 року є таким, що не відповідає дійсності.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що державним виконавцем вжито усіх заходів, що передбачено нормами Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення примусового виконання рішення суду.

Щодо вимог скарги про зобов`язання начальника органу ДВС вчинити певні дії, суд зазначає наступне.

Відповідно до Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі затверджений наказом міністерства від 20.04.2016 року №1183/5 Начальник Відділу: очолює Відділ, здійснює керівництво його діяльністю, організовує роботу Відділу, представляє Відділ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами, організаціями та підзвітний перед начальником головного територіального управління юстиції та відповідним Управлінням за організацію та результати діяльності Відділу; забезпечує виконання Відділом Конституції та законів України, указів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, заступників Міністра, директора Департаменту, наказів головного територіального управління юстиції, доручень начальника головного територіального управління юстиції; вносить пропозиції щодо заохочення або ініціювання дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Відділу, державних виконавців та інших працівників Відділу; організовує роботу зі службовими документами, здійснює контроль за веденням номенклатурних справ Відділу відповідно до встановленого порядку та вимог законодавства з діловодства; забезпечує і контролює дотримання працівниками Відділу виконавської та трудової дисципліни; організовує розгляд звернень громадян та юридичних осіб з питань, пов`язаних з діяльністю Відділу, організовує перевірку викладених у них фактів, проводить особистий прийом громадян; виконує рішення і здійснює інші дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; розподіляє обов`язки між працівниками Відділу, розробляє проекти їх посадових інструкцій; розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців; за наявності підстав відповідно до вимог законодавства погоджує заяви державних виконавців про виплату винагороди; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства. Для здійснення своїх повноважень начальник Відділу має право видавати розпорядження, доручення та забезпечує контроль за їх виконанням.

Відповідно до ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що начальник відділу має здійснювати контроль за діями державних виконавців, а не проводити виконавчі дії за виконавчим провадженням, яке перебуває на виконанні у державного виконавця.

При цьому надані матеріали не місять інформації щодо будь-якого звернення заявника стягувача у виконавчому провадженні до начальника відділу ДВС.

З приводу вимог скарги про вжиття заходів для встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження. За змістом зазначених вище норм, підставою встановлення обмеження є доведеність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, встановлених судовим рішенням.

Суд вважає, з огляду на надані документи в їх сукупності, не доведеними факти ухилення боржника від виконання зобов`язань, встановлених судовими рішеннями та наміру виїзду боржника за межі України.

Щодо інших вимог скарги суд наголошує, що він не вправі підміняти орган виконавчої служби та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції державного виконавця, вказуючи на те, яке саме рішення він має прийняти, а відтак в даному випадку відсутні належні процесуальні підстави для зобов`язання його вчинити певні дії. Державний виконавець зобов`язаний неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії щодо примусового виконання рішень в силу закону, а не внаслідок його зобов`язання судом.

Враховуючі вищенаведене суд вважає, скаргу такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку із чим постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись ст.ст.19, 22, 55, 64 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 13, 247, 447, 451 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБіБанк» на бездіяльність начальника МВ ДВС по Харківському району та м.Люботин ГТУЮ в Харківській області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст хвали складений 22.08.2019 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк