ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого - судді Герчаківської О.Я.,
за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі заяву питання про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості з коштів, набутих без достатньої правової підстави, та суми, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів, у зв`язку із набуттям коштів без достатньої правової підстави, -
В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості з коштів, набутих без достатньої правової підстави, та суми, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів, у зв`язку із набуттям коштів без достатньої правової підстави.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, а саме: 900 грн. (3% річних від простроченої суми) та 4345,00 грн. (інфляційні втрати), а всього 5245 (п`ять тисяч двісті сорок п`ять) грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22 серпня 2019 року представник позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву з процесуальних питань до якої долучив копію акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги до договору про надання правничої допомоги від 10 червня 2019 року (№ 2 від 20 серпня 2019 року).

Суд не вбачає, що участь сторін та інших учасників справи при вирішенні питання про стягнення витрат позивача на правничу допомогу є необхідною, а тому ухвалює додаткове рішення з цього питання у їх відсутності.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з акту прийому-передачі правової (правничої) допомоги до договору про надання правничої допомоги від 10 червня 2019 року (від 20 серпня 2019 року), згідно з договором про надання правничої допомоги від 10 червня 2019 року у період з 13 червня 2019 року по 19 серпня 2019 року адвокат Іващук В.М. повністю надав, а клієнт ОСОБА_1 отримав (прийняв) правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених зазначеним договором, а саме представництво інтересів ОСОБА_4 М.І. в судових засіданнях (29 липня 2019 року, 19 серпня 2019 року) за позовом у справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних від простроченої суми заборгованості з 10000 грн. коштів, набутих без достатньої правової підстави (факт встановлений судом у справі № 607/16414/15-ц) та суми, на яку збільшилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів, у зв`язку з набуттям відповідачем 10000 грн. коштів без достатньої правової підстави (факт, встановлений судом у справі № 607/16414/15-ц) 1000 грн. 00 коп. Договірна плата (вартість) за надану правову (правничу) допомогу становить 1000 грн. 00 коп. без ПДВ.

Разом з тим, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали заяви від 22 серпня 2019 року не містять. Копія наданого представником позивача Іващук ОСОБА_5 М. акту прийому-передачі наданої правової (правничої) допомоги до договору про надання правничої допомоги від 10 червня 2019 року (№ 2 від 20 серпня 2019 року), не є доказом таких витрат.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в стягненні з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська