Справа №521/3357/19
Провадження №2/521/2268/19
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

20 серпня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Дукіна Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, та визнання майна особистою приватною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, та визнання майна особистою приватною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача ОСОБА_3 .

Від сторони відповідача через канцелярію суду надійшла заява, у якій сторона просила закрити провадження у справі, так як на думку представника відповідача, відсутній предмет спору між сторонами у даній справі.

Позивач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не з`явилась, але від представника особи надійшла заява, у якій сторона заперечувала проти заяви сторони відповідача про закриття провадження у справі, просила суд залишити заяву представника ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явився, але від представника особи надійшла заява про розгляд заяви про закриття провадження у відсутність сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з`явилась, але від особи надійшла заява про розгляд заяви про закриття провадження у відсутність сторони у порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Дійсно, відповідно до ст. 255 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Водночас, як встановлює ст. 183 ч. 1 ЦПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Перевіривши подану стороною позивача заяву, суд встановив що вона не відповідає встановленим вимогам, а саме: п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 183 ЦПК України.

Як передбачає ст. 183 ч. 4 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Згідно з п. 22 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» (заява №23436/03), Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, №18, с.18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, с.1867, параграф 37).

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про повернення даної заяви заявнику без розгляду.

Керуючись ст. 183, 255, 258, 259, 260, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, та визнання майна особистою приватною власністю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача ОСОБА_3 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.В. Плавич