Справа № 161/245/15-ц Провадження № 22-ц/802/905/19 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Категорія: 26 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

13 серпня 2019 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року у даній справі.

Відповідно до положень п.3 ч.4 статті 356 ЦПК до апеляційної скарги має бути доданий документ про сплату судового збору або документи, які підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 статті 356 ЦПК України, оскільки заявником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі, визначеному пунктом 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VІ в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - Закон України «Про судовий збір») або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону і такі документи відсутні в матеріалах справи.

В клопотанні, долученому до апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на важке матеріальне становище та відсутність можливості сплатити судовий збір, просить звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного слідує, що підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Розмір судового збору який підлягає сплаті при зверненні до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року складає 5481 грн.

Разом з клопотанням, на підтвердження доводів про свій майновий стан, ОСОБА_1 подала довідку про доходи, згідно з якою вона отримує пенсію за віком, яка за період з вересня 2018 року по липень 2019 року складає 19090,62 грн. Також заявником додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, де вказано, що відомості про доходи відсутні.

З огляду на викладене та з урахуванням необхідності забезпечити відповідачу доступ до правосуддя, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Проте, апеляційна скарга подана з порушенням строків, встановлених ст. 294 ЦПК України, в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення.

Пунктом 13 частини 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення ухвалено 19.03.2015, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.07.2019 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.

Як положеннями ч. 4 ст. 231 ЦПК України в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, так і положеннями ч. 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, строк на оскарження заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 19 березня 2015 року у даній справі закінчився 09.08.2019.

У поданій 13.08.2019 апеляційній скарзі відповідач не порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, а лише вказує, що строк на подання апеляційної скарги не порушено.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати підстави для поновлення строку.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України, надати строк для усунення відмічених недоліків.

Керуючись п.13 ч. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення", статтями 136, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2015 року у даній справі залишити без руху, надавши строк тривалістю десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі невиконання у визначений строк вимоги суду про звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено на підставі ч. 3 ст. 357 ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя