Справа № 604/433/19
Провадження № 2/604/240/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належить їй на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконавчим комітетом Підволочиської селищної ради 30 жовтня 1995 року. За вказаною адресою з 26 грудня 1995 року зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , проте з 2010 року в житловому будинку не проживає, допомоги у веденні підсобного господарства не надає,участі в обслуговуванні житла не приймає, комунальних послуг не оплачує, чим порушує її права як власника житлового приміщення. Будь якої домовленості щодо збереження за відповідачем житлового приміщення між ними не було, перешкод у користуванні житлом їй не створювалось, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тим самим створює перешкоди позивачу, як власнику, розпоряджатися майном на власний розсуд. Такими перешкодами є: здійснення додаткових витрат за комунальні послуги, відмова у надані субсидій, тощо.

Ухвалою судді від 24 травня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без її участі.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

У відповідності до свідоцтва на право особистої власності на квартиру, виданого Підволочиською селищною радою 30 жовтня 1995 року, кооперативна квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 Прізвище позивача ОСОБА_3 змінено на ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , що стверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 3 від 08 травня 2019 року, свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 25 лютого 2011 року.

Рішенням 24 сесії 3 скликання Підволочиської селищної ради № 867 від 20 лютого 2001 року «Про затвердження діючих вулиць селища» нова назва АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1, про що свідчить довідка архівного відділу Підволочиської РДА від 05 серпня 2019 року № 580.

Згідно виписки із будинкової книги та довідки, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради 07 травня 2019 року № 650, за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , 1990 року народження.

Згідно актів обстеження матеріально побутових умов проживання ОСОБА_1 від 27 листопада 2018 року, 09 листопада 2017 року, 23 жовтня 2015 року, виявлено, що в квартирі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 , проте з 2014 року не проживає.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , у якому зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , проте відсутня у житловому приміщенні понад встановлені законом строки, будь-яких угод щодо користування майном не укладала, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, тим самим створює перешкоди позивачу розпоряджатися майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку що позов слід задовольнити, усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків