Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди , -

в с т а н о в и в:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_1 суму в розмірі 147 152,80 грн. як відшкодування шкоди та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 207,29 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 травня 2016 року трапилася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля «Skoda», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 та за участю автомобіля «BMW», під керування водія ОСОБА_1 . 18 квітня 2016 року між ОСОБА_2 та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №АС № 010149, предметом якого є майнові інтереси страхувальника. У результаті ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, а застрахований автомобіль зазнав механічних ушкоджень. 23 березня 2017 року до страхової компанії звернувся ОСОБА_2 з заявою про виплату страхового відшкодування, 31 березня 2017 року на підставі Страхового акту здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 137 525,73 грн., та 19 червня 2017 року на підставі Страхового акту було здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 9 627,07 грн. Таким чином, загальна сума страхового відшкодування становить 147 152,080 грн. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 24 лютого 2018 року відповідачем було отримано вимогу про відшкодування шкоди, однак дана вимога залишилася без виконання.

06 вересня 2018 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09 листопада 2018 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, мотивуючи тим, що позовні вимоги про відшкодування шкоди заперечує в повному обсязі, в зв`язку з фактичним відшкодування збитків пов`язаних з відновлюваним ремонтом автомобіля. Вироком Дніпровського районного суду м. Києва задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 до обвинуваченого ОСОБА_1 та ухвалено стягнути 120 567,49 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 30 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. 275 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 18 квітня 2016 року між ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 010149 за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Skoda»

Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.

18 січня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено вирок, яким ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) років без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у сумі 14 856 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн. 70 коп., моральну шкоду у сумі 10 000 (десять тисяч) грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 1 186, 44 грн. (одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 44 коп.

Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

23 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» з заявою про страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Skoda».

18 квітня 2016 року

Згідно страхового акту № КР-012097, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_2 в розмірі 137 525,73 грн.

На підставі страхового акту Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» перерахувало на рахунок ТОВ ВіДі Автострада» страхове відшкодування в розмірі 137 525,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням №896 від 31 березня 2017 року.

14 червня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» з заявою про страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Skoda».

18 квітня 2016 року

Згідно додаткового страхового акту № КР-012412, Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику ОСОБА_2 в розмірі 9637,07 грн.

На підставі страхового акту Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» перерахувало на рахунок ТОВ ВіДі Автострада» додаткове страхове відшкодування в розмірі 9 627,07 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1709 від 19 червня 2017 року.

30 січня 2018 року Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» на адресу відповідача надіслано вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого.

Представником відповідача ОСОБА_3 зазначено в відзиві на позовну заяву, що на підставі вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 120 567,49 грн., та моральну шкоду у сумі 30 000 грн., тому відбулось фактичне стягнення з ОСОБА_1 відшкодування збитків пов`язанні з відновлюваним ремонтом автомобіля, який належить потерпілому.

Однак, як вбачається з матеріалі кримінальної справи № 755/2426/17, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003836 від 19 березня 2017 року, відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Броварського району, Київської області, громадянина України, працюючого торговим представником ТОВ «Продмаркет», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, заявлено цивільний позов ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 за період лікування потерпілого включаючи комплекс медичних препаратів на загальну суму витрат в розмірі 120 567,49 грн.

Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач зазначає, що на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту №АС № 010149 від 18 квітня 2016 року, позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування на загальну суму 147 152,80 грн., тому у позивача виникло право звернутись до відповідача ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування фактично понесених витрат по виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 207,29 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду, що підтверджується оригіналом платіжного документа, який долучено до матеріалів справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.3, 11, 14, 988, 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 8 , 25, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 2, 10, 49, 76-81, 89, 141, 264 - 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 147 152,80 грн., судовий збір в розмірі 2 207,29 грн., а всього на загальну суму 149 360 (сто сорок дев`ять тисяч триста шістдесят) грн. 09 коп.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я