ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 619/111/19

провадження № 22-ц/818/3481/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач : Моторне (транспортне) страхове бюро України

відповідач: ОСОБА_1 ;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу

за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Домашенко Дениса Миколайовича, на рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року, ухвалене суддею Буніним Є.О. повний текст якого виготовлений 25 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що за вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним по ч. 1 ст. 286 КК України і призначено відповідне кримінальне покарання, внаслідок вчинення дорожньо-транспортної події (ДТП), яка сталася 14 травня 2016 року на вул. Миру с. Вільшана Дворічанського району Харківської області. В результаті ДТП потерпілій ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості, які потягли тривалий розлад стану здоров`я. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, а тому, на підставі п.п. «А» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було прийнято рішення та відшкодовано спричинену ОСОБА_1 шкоду здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 в сумі 17400,00 гривень.

У зв`язку із чим позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 17 400 грн, 00 коп.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовлено.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ просить рішення суду першої інстанції скасувати в повному обсязі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було помилково відмовлено у задоволенні позову з тих підстав, що між відповідачем та потерпілою ОСОБА_2 здійснені розрахунки і продовжуються виплати, тому відсутні підстави для стягнення із відповідача на користь позивача виплати потерпілій у розмірі 17 400 грн. Вказує, що грошові суми стягнуті з відповідача на користь потерпілої під час розгляду справи № 618/479/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення ДТП та передані кошти відповідачем потерпілій в рахунок відшкодування витрат на лікування у розмірі 5000 грн. мають іншу природу, аніж сума виплачена позивачем на відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності. Під час вирішення справи № 618/479/17 питання виплати страхового відшкодування передбаченого ст.. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» судом не вирішувалося. Крім того, суд першої інстанції не вказав мотиви відхилення доказів, наданих позивачем.

ОСОБА_1 надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Відзив мотивований тим, що позивачем не надано жодного доказу та не наведено відповідних підстав для стягнення в порядку регресу витрат пов`язаних із регламентною виплатою у сумі 17400 грн з відповідача. Вказує, що рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року відповідач відшкодував в повному обсязі потерпілій шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 червня 2019 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2016 року близько 02 години 30 хвилин ОСОБА_1 , керував мотоциклом «Дніпро-16», державний номер НОМЕР_1 , що належить його батькові ОСОБА_3 , рухався по автомобільній дорозі по вул. Миру с. Вільшана Дворічанського району Харківської області в напрямку с. Першотравневе Дворічанського району Харківської області, поблизу будинку № 135, грубо порушив Правила дорожнього руху, в результаті чого втратив контроль над керуванням мотоциклом та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 .

В результаті ДТП потерпілій ОСОБА_2 заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, які потягли за собою тривалий розлад стану здоров`я.

За вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року ОСОБА_1 визнано винним по ч. 1 ст. 286 КК України і призначено відповідне кримінальне покарання (а.с. 6-9).

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована (а.с. 11).

17 травня 2016 року в рахунок відшкодування витрат на лікування після ДТП, потерпілій ОСОБА_2 було виплачено 5000,00 гривень (а.с. 72).

23 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті вчинення ДТП (а.с. 80).

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2951 гривню 40 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 40000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. (а.с. 73-76).

В даний час вказане рішення суду виконується, ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 регулярно, щомісяця перераховуються грошові кошти на суму приблизно 100,00 гривень, всього перераховано на загальну суму 1400,00 гривень (а.с. 77-79, 106).

03 липня 2017 року ОСОБА_2 через свого представника за довіреністю ОСОБА_4 подала до МТСБУ повідомлення про ДТП (а.с. 10) і в той же день заяву на виплату страхового відшкодування витрат на лікування в сумі 5278,07 гривень (а.с. 15).

Після цього, 21 грудня 2017 року МТСБУ видало наказ № 11979 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 », відповідно до якого ОСОБА_2 через її представника ОСОБА_4 призначено до виплати 17400,00 гривень за шкоду заподіяну в результаті ДТП (а.с. 12). Згідно платіжного доручення № 126973 від 26 грудня 2017 року ОСОБА_2 через її представника ОСОБА_4 виплачено 17400,00 гривень, призначення платежу «виплата по справі № 43428, згідно наказу № 11979 від 21.12.2017 р.» (а.с. 13).

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції вважав, що потерпіла ОСОБА_2 , з метою отримання подвійного відшкодування звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування збитків. При подачі вказаної заяви ОСОБА_2 надала МТСБУ неповну інформацію про взаєморозрахунки між нею і ОСОБА_5 , замовчила факт подання нею до суду позову про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, наявність рішення суду по вказаній справі, а також його виконання.

Судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Предметом позову у цій справі є вимоги МТСБУ про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 17 400 грн, 00 коп. за шкоду пов`язану із втратою працездатності, упущеної вигоди, яких вона, як потерпіла особа, зазнала внаслідок ДПТ.

Згідно з частиною першою статті 1195 ЦК Українифізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому, зокрема, заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон у редакції, чинній на час заподіяння застрахованою особою шкоди позивачу).

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина 23.1 статті 23 Закону).

За змістом положень статті 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Відповідно до статті 25 Закону у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до п. 26.2 ст. 26 Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності

потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про Державний Бюджет України на 2016 рік» станом на 14.05.2016 року сума однієї мінімальної заробітної плати складала 1450,00 грн.

03 липня 2017 року ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку, з 18 травня 2017 року визнана інвалідом 3 групи від загального захворювання.(а.с. 17)

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 , батьком відповідача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат на лікування після ДТП, потерпілій ОСОБА_2 було виплачено 5000,00 гривень. Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти на відшкодування матеріальної шкоди (витрати на лікування) та моральної шкоди.

Висновку суду першої інстанції про те, що працівники МТСБУ факт попередніх взаєморозрахунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишили поза уваги, запити щодо отримання відомостей, з приводу взаєморозрахунків між останніми не здійснили, таким чином не вжили всіх необхідних заходів, щоб запобігти необґрунтованим виплатам - не ґрунтується на законі, оскільки вказані виплати мають різну правову природу.

Під час вирішення справи № 618/479/147 питання відшкодування, передбаченого с. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пов*язане із стійкою втратою працездатності судом не вирішувалося.

Наявність рішення суду про відшкодування шкоди та інших розрахунків між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 ,. не є перешкодою для стягнення страхового відшкодування із страховика, оскільки питання виплати страхового відшкодування, передбаченого ст. 26 вказаного Закону, не вирішувалось, а тому потерпіла ОСОБА_2 , в межах ліміту відповідальності має право на виплату такого відшкодування від страховика.

Той факт, що у заяві про страхове відшкодування потерпіла зазначила іншу суму, висновків колегії суддів не спростовує, оскільки мінімальний розмір відшкодування визначений законом.

Відповідно до п.п. а) п. 41.1 ст. 41 вказаного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Враховуючи вищевикладене судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Домашенко Дениса Миколайовича - задовольнити.

Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 22 квітня 2019 року - скасувати, ухвалити нове.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 17 400 грн. 00 коп. та судові витрати понесені за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 4405 грн. 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В.Маміна

С.С.Кругова