ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 серпня 2019 року м. Херсон

справа № 01-2016

провадження №22ск/819/2/19

Херсонський апеляційний суд в складі головуючого судді Склярської І.В., секретар Геленко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні заяву ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі №01-2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі №01-2016 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено частково. Суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 7459289 грн, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 третейський збір у сумі 6000 грн.

19.12.2018 року, не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна звернулась до Херсонського апеляційного суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі №01-2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заява мотивована тим, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 46 Закону України «Про третейські суди», оскільки у ньому відсутній нотаріально посвідчений підпис третейського судді для вирішення конкретного спору.

Вважає, що рішенням третейського суду вирішено питання про її права та обов`язки, посилаючись на її правовідносини з ОСОБА_3 з приводу боргових зобов`язань останньої.

Зазначає, що предметом дослідження у третейській справі був договір позики від 31.01.2006 року нібито укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді боргової розписки на суму 283 300 доларів США строком до 01.12.2016 року, проте вказані обставини не відповідають дійсності та повністю спростовуються встановленими у судових рішеннях фактами того, що ОСОБА_2 станом на 31.01.2006 року ніколи не мав і реально не міг мати у власності 283 300 доларів США, а ОСОБА_3 ніколи не отримувала від нього таких грошей, а отже у ході розгляду справи у третейському суді достовірність та дійсність боргової розписки від 31.01.2006 року перевірена не була, у зв`язку з чим рішення у справі прийнято на недостовірних та недопустимих доказах.

У зв`язку з тим, що за виконавчим провадженням вона є стягувачем, а ОСОБА_3 боржником, наявність оскаржуваного рішення третейського суду внаслідок його примусового виконання позбавляє її певних гарантій стягувача на отримання заборгованості.

Так, положеннями статті 23 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частина друга даної норми містить виключення щодо розгляду судових справ з приводу оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, які розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

У зв`язку із зазначеним, подана ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна заява підлягає розгляду Херсонським апеляційним судом як судом першої інстанції у порядку, встановленому Розділом VIII ЦПК України.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 22 грудня 2018 року заява про скасування рішення третейського суду залишена без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 ї ОСОБА_5 и , від імені якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа відмовлено.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2019 року справу призначено до розгляду на 30 січня 2019 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна, про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній Біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на підставі п.4 ч. ст.257 ЦПК України залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року ухвалу Херсонського апеляційного суду від 15 лютого 2019 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції Херсонського апеляційного суду.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2019 року справу призначено до розгляду на 17 липня 2019 року.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 06.08.2019 року призначений повторний автоматизований розподіл судової справи №01-2016 ( номер провадження 22ск/819/2/19) з підстав перебування судді у відпустці.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року справу призначено до розгляду на 22 серпня 2019 року.

У судовому засіданні ОСОБА_6 подану заяву про скасування рішення третейського суду підтримала у повному обсязі та просив суд про її задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у заяві. Зазначила, що в силу закону не мала право розголошувати ОСОБА_1 інформацію, яку вона отримала, як адвокат під час представництва іншої особи, а тому ОСОБА_1 дізналася про прийняття рішення третейським судом у спосіб та час зазначеній у заяві про скасування цього рішення, в установлений строк звернувшись до суду.

У відзиві на заяву про скасування рішення третейського суду ОСОБА_3 , заяву не визнала, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не є стороною боргової розписки, яка була предметом розгляду третейським судом, третейським судом не вирішувалися її права та обов`язки, а права ОСОБА_1 , як стягувача у виконавчому провадженні за яким боржником є ОСОБА_3 , не є підставою для скасування рішення третейського суду. У відзиві наводить обставини, які досліджувалися судами у інших цивільних справах щодо боргових зобов`язань ОСОБА_3 Посилається на те, що адвокат Хренової В.В., Хараїм О.В. була обізнана про наявність рішення третейського суду під час представництва інтересів іншої особи ( ОСОБА_7 ), а тому мала можливість повідомити про це і ОСОБА_1 , що впливає на строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду. Зазначає, що заявниця безпідставно посилається у заяві на порушення норми ст. 46 Закону України «Про третейські суди».

ОСОБА_2 , та адвокат Теплова Я.С. доводи заяви про скасування рішення третейського суду не визнали за аналогічних обставин, викладених у відзиві ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Хараїм О.В., Недужка Д.А., адвоката Теплову Я.С., яка є представником ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи за заявою про скасування рішення третейського суду, її доводи та відзив на заяву, суд приходить до висновку, що заява про скасування рішення третейського суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року про стягнення заборгованості прийнято у м. Херсоні, по АДРЕСА_1 , у складі третейського судді Шевченка А.С., який має вищу юридичну освіту, включений до списку третейських суддів та обраний сторонами відповідно до третейської угоди, сторонами у третейському спорі є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 / а.с.66/.

У зазначеному рішенні Постійно діючий третейський суд при Товарній біржі «Максимум» у складі третейського судді Шевченка А.С. ухвалив: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в сумі 7459289 грн, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 третейський збір у сумі 6000 грн.

В Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючи третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору ( суди ad hok) ( ч.1 ст. 7 Закону України « Про третейські суди»).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 46 Закону України «Про третейські суди» рішення постійно діючого третейського суду скріплюються підписом керівника та круглою печаткою юридичної особи засновника цього третейського суду. Підписи третейських суддів третейського суду для вирішення конкретного спору на рішенні третейського суду посвідчуються нотаріально.

Цей третейській суд не утворювався для вирішення конкретного спору ( суди ad hok), є постійно діючим, а отже доводи заяви про відсутність нотаріально посвідченого підпису третейського судді не ґрунтуються на законі.

Виходячи з вимог статті 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду може бути оскаржено сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, у випадках , передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з підстав визначених у ч. 3 зазначеної норми закону у тому числі якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 454 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до п.5.ч.3 ст.458 ЦПК України, рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Предметом розгляду третейським судом було стягнення заборгованості за договором позики в сумі 7 459 289 грн, якою суд визнав боргову розписку від 31 січня 2006 року на суму 283 300 доларів США зі строком повернення не пізніше до 01 грудня 2016 року включно, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 не є стороною у правовідносинах позики, які виникли між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а тому її посилання на те, що достовірність та дійсність боргової розписки від 31.01.2006 року перевірена не була, у зв`язку з чим рішення у справі прийнято на недостовірних та недопустимих доказах суд не може прийняти до уваги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є стягувачем, а ОСОБА_3 боржником у виконавчому провадженні №55371040 на суму 582 896 грн (3% річних та судові витрати) / а.с.37-39/.

З постанови про об`єднання виконавчих проваджень вбачається про виконавче провадження за №57524692 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7 459289 грн /а.с.41/.

Також, внаслідок заміни стягувача ОСОБА_7 на ОСОБА_1 , остання є стягувачем за виконавчим листом №654/965/13-ц, виданим Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 250 000 дол. США, що еквівалентно 1 998250 грн / а.с.43-44/.

Постановою приватного виконавця від 30.10.2018 року об`єднані два виконавчі провадження (№55371040; №57524692) про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зведене виконавче провадження / а.с.41/.

Фактично представник ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , як у заяві про скасування рішення третейського суду так і у поясненнях суду наводить обставини щодо недійсності договору позики, як фіктивного, укладеного з метою зменшення фінансового тягаря при примусовому виконанні зобов`язань ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_8 в силу фінансових спроможностей не могли володіти та розпоряджатися такою сумою коштів. При цьому зазначає, що з позовом про визнання недійсним договору позики, стягувач не зверталася.

Враховуючи, що рішення третейського суду не містить висновки про права та обов`язки ОСОБА_1 у правовідносинах позики між ОСОБА_9 , будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору, зокрема наявність невиконаних боргових зобов`язань ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 , не має братися до уваги.

Знаходження на розгляді у суді першої інстанції заяви ОСОБА_7 про скасування рішення третейського суду, подана ним до часу відступлення свого права вимоги заборгованості у сумі 250000 дол. США ОСОБА_1 , та за відсутності процесуального визначення правонаступництва, унеможливлює залишення заяви без розгляду. Крім того, заява ОСОБА_7 не спрямована на захист порушеного права ОСОБА_1 , як правонаступника ОСОБА_10 у стягненні з ОСОБА_3 іншої суми заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість та відсутність підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна заяви про скасування рішення третейського суду, ухваленого 19 грудня 2016 року Постійно діючим Третейським судом при Товарній біржі «Максимум» за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні заяви, судові витрати понесені заявником, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 454, 457, 458, 460 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хараїм Ольга Валеріївна про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Товарній біржі «Максимум» від 19 грудня 2016 року у справі №01-2016 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду через Херсонський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Склярська

Повне судове рішення складено 30 серпня 2019 року

Суддя І.В. Склярська