Дата документу 28.08.2019
Справа № 320/7681/15-ц
Провадження № 6/937/163/19

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області подання головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Пономаренко Віолети Юріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Пономаренко В.Ю. звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом (дублікат) № 320/7681/15-ц, виданого 05 липня 2017 року.

На обґрунтування своїх вимог посилається на ті обставини, що на виконанні в Мелітопольському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 54814897 з виконання виконавчого листа (дублікат) № 320/7681/15-ц, виданого 05 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування за завдані збитки 27 109,52 гривень, витрати по сплаті судового збору 271,10 гривень. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Будь-яких дій боржником на виконання рішення не здійснено, судове рішення до теперішнього часу боржником не виконано, він ухиляється від явки до державного виконавця та від сплати боргу, тому вважає, що потрібно вжити заходів та обмежити боржника у праві виїзду за кордон до належного виконання ним відповідних зобов`язань.

У судове засідання головний державний виконавець Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Пономаренко В.Ю. не з`явилась, однак до суду від останньої надішла заява з проханням розглядати подання за її відсутності, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали подання, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 розділу XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, в яку були внесені зміни та доповнення 29 вересня 2016 року № 2832/5, передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

До подання державного виконавця додаються копії документів виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобов`язань боржником тощо.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Отже, державний виконавець повинен довести факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Проте, судом встановлено, що 14 листопада 2017 року, на адресу ОСОБА_1 , головним державним виконавцем направлено виклик державного виконавця, в якому зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 16 листопада 2017 року о 14 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату боргу; 18 лютого 2019 року, на адресу ОСОБА_1 , головним державним виконавцем направлено виклик державного виконавця, в якому зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 21 лютого 2019 року о 14 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату боргу; 17 липня 2019 року, на адресу ОСОБА_1 , головним державним виконавцем направлено виклик державного виконавця, в якому зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 23 липня 2019 року о 10 годині 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату боргу, однак доказів, особистого підпису ОСОБА_1 , що він дійсно отримував неодноразові виклики державного виконавця, до матеріалів справи не додано, що в свою чергу спростовує твердження головного державного виконавця щодо наявності фактів умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд вважає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, долучені до матеріалів подання витяги з сайту «Укрпошта» щодо відстеження відправлень на думку суду не є належним доказом отримання боржником поштових повідомлень, оскільки зі змісту витягу неможливо встановити кому, куди та ким направлено поштове відправлення.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів того, що боржник не з`являється на його виклики до державної виконавчої служби, оскільки надані до суду матеріали виконавчого провадження не містять даних про отримання боржником поштових повідомлень про вручення поштових відправлень, а відтак не свідчать про ухилення боржника від явки до державного виконавця та від виконання рішення суду.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 серпня 2018 року, в задоволенні подання головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Пономаренко В.Ю. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовлено.

Також, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2019 року, в задоволенні подання головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Пономаренко В.Ю. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовлено.

При цьому відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 258-261, 351-355, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Пономаренко Віолети Юріївни про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ