КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1609/8282/12
Провадження № 6/552/186/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2019 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.,

секретаря судового засідання Павленко Л. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимира Леонідовича про примусове проникнення до помешкання боржника,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_1 посилаючись на те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 59793386 з примусового виконання виконавчого листа № 1609/8282/12, виданого 07.02.2013 року Київським районним судом м. Полтави про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 4917 від 21.08.2007 року ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ « Укргазбанк » заборгованість у сумі 94122,33 доларів США. Боржник рішення суду не виконує. Заявник неодноразово з метою опису та арешту майна виходив за адресою АДРЕСА_1 , проте доступу йому до будинку надано не було, що підтверджується актами. Просив дозволити примусове проникнення до будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , адже єдиним можливим засобом для організації виконання рішення суду є примусове проникнення до будинку, оскільки саме рішенням суду визначений чіткий спосіб його виконання звернення стягнення на предмет іпотеки.

У судове засідання приватний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляд справи, надійшла заява щодо розгляду заяви в його відсутність.

Згідно ч.2 ст. 439 ЦПК України інші сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця Скрипника В.Л перебуває виконавче провадження № 59793386 щодо виконання виконавчого листа № 1609/8282/12 виданого Київським райсудом м. Полтави 07 лютого 2013 року, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 186 к-ф від 21 серпня 2007 року в сумі 94 122,33 долари США звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 186 к-ф від 21 серпня 2007 року, укладеним між ПАТ «Укргазбанк`та ОСОБА_1 , а саме житловий будинок загальною площею 44,2 м2, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. 21.08.2007 року, в Державному реєстрі правочинів 21.08.2007 року за № 2296224, земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 699 м2, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 згідно Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О.М. 21 серпня 2007 року, в Державному реєстрі правочинів 21 серпня 2007 року за № 2296224 шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 439 ЦПК України встановлено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приват

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як встановлено судом, станом на час звернення державного виконавця до суду з поданням, судове рішення не виконується з 2013 року .

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Питання обов`язковості судових рішень неодноразово розглядалось і у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

ЄСПЛ було постановлене «пілотне» рішення у справі «ОСОБА_4 проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04. Суд зазначає, що ця справа стосується існуючої проблеми, яка постійно нагадує про себе, породжуючи порушення Конвенції, які найчастіше виявляє Суд у справах проти України; більше ніж половина рішень, винесених Судом у справах проти України, стосуються питання тривалого невиконання остаточних судових рішень, відповідальність за які несуть органи влади України. Суд зауважує, що одне з перших таких рішень, яке було винесено в 2004 році, ґрунтувалося на фактах, подібних до фактів у цій справі (див. рішення у справі ОСОБА_2 ).

Справа, яка розглядається, свідчить про те, що питання тривалого невиконання остаточних рішень та відсутності ефективних засобів юридичного захисту в правовій системі України залишаються невирішеними попри той факт, що існують відповідні рішення Суду з чіткими закликами до Уряду вжити необхідних заходів для вирішення таких питань.

Виконання судового рішення не може бути поставлене в залежність від поведінки боржника, неотримання ним кореспонденції, неявки за викликами державного виконавця чи перешкоджання доступу до описаного та арештованого майна.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме: будинок, загальною площею, 44 кв. м, за адресою АДРЕСА_1 , за номером РПВП: НОМЕР_1 , що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором № 4914 від 21.08.2007 року.

Згідно актів приватного виконавця від 16 серпня та 19 серпня 2019 року у ході виходу за адресою АДРЕСА_1 , добровільного доступу до будинку надано не було, боржник у даному будинку не мешкає.

Дослідженими матеріалами до подання встановлено, що приватним виконавцем здійснені заходи щодо примусового виконання судового рішення.

При цьому боржник, достовірно знаючи про наявність судового рішення та відкритого виконавчого провадження, від виконання рішення суду ухиляється.

Тому, з метою забезпечення виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі №1609/8282/12необхідно дозволити примусове проникнення до житла, а саме будинку АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1 .

Подання суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича про примусове проникнення до житла задовольнити.

Дозволити приватному виконавцю Виконавчого округу Полтавської області Скрипнику Володимиру Леонідовичу примусове проникнення до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Копію ухвали надіслати сторонам виконавчого провадження та іншим заінтересованим особам.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Головуючий Ж.В.Кузіна