Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/643/19
провадження: 2/614/147/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

20.08.2019 року Борівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Євтіхієвої С.В.

позивача - представника орагну опіки та піклування Борівської РДА Кузурман М.О. 3-ої особи: представника Борівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Рибалка Х.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова справу за позовом Орагну опіки та піклування Борівської районної державної адміністрації в інтересах дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служба у справах дітей Борівської районної державної адміністрації, Борівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді,

про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

25 червня 2019 року Орган опіки та піклування Борівської РДА звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що комісія з питань захисту прав дитини Борівської РДА розглянула подання служби у справах дітей Борівської РДА від 04.06.2019 р. про доцільність розгляду питання щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , 1973 р.н., мешканця с .Богуславка Борівського р -ну Харківської обл . у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням голови Борівської РДА від 12.09.2016 р. №236 неповнолітній ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки її мати ОСОБА_3 померла, а батько ОСОБА_2 вироком апеляційного суду Харківської обл., справа №614/136/16-к призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Розпорядженням голови Борівської РДА від 12.09.2016 р. №282 «Про встановлення піклування над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_1 » призначено піклувальником гр. ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_2 до служби у справах дітей не звернувся з заявою щодо позбавлення батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_1 .

Згідно довідки-характеристики виконавчого комітету Богуславської с/ради, ОСОБА_2 зареєстрований на території Богуславської с/ради за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, не працює, веде не здоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями; вихованням доньки не займається, матеріально не утримує.

За результатами розгляду питання про можливість передачі дитини батькові, який повернувся з місць позбавлення волі, служба у справах дітей Борівської РДА склала висновок про неможливість передачі дитини для подальшого виховання батькові та вирішили за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_1

16.07.2019 р. ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні позивач - представник органу опіки та піклування Борівської РДА підтвердила вищевикладене та підтримала позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та уточнила розмір аліментів, які просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу).

Відповідач по справі позов визнав, про що надав відповідну заяву, просив справу слухати без його участі.

Представник Борівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді позовні вимоги позивача підтримала, вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав, так як він не піклується своєю неповнолітньою дитиною.

Представник Служби у справах дітей Борівської РДА в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позовної вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, вислухавши пояснення позивача, 3-ої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

В суді встановлено, що згідно висновку Органу опіки та піклування Борівської РДА вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с.6-7).

Крім того, в суді встановлено, що згідно висновку служби у справах дітей Борівської РДА, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с.8), згідно копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12), згідно копії вироку Борівського районного суду Харківської обл. від 23.03.2016 р., ОСОБА_2 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від призначеного покарання (а.с.13), згідно копії вироку Апеляційного суду Харківської обл. від 30 червня 2016 р., вирок Борівського районного суду Харківської обл. від 23 березня 2016 р. щодо ОСОБА_2 в частині призначеного покарання скасовано; призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2-х років позбавлення волі (а.с.14-15), згідно /копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.16), згідно Розпорядження №236 від 12.09.2016 Борівської РДА Харківської обл., неповнолітній ОСОБА_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.17), згідно Розпорядження №282 від 02.11.2016 Борівської РДА Харківської обл., ОСОБА_4 призначено піклувальником над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_1 (а.с.18-19), ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 , дійсно має такий склад сім`ї: брат - ОСОБА_5 , що підтверджується копією Довідки виконавчого комітету Богуславської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. (а.с.20), ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, не працює, веде не здоровий спосіб життя, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі, не створює належних умов для проживання та розвитку своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 ; що підтверджується копією інформації виконавчого комітету Богуславської с/ради (а.с.21), ОСОБА_2 не одружений, не працює, веде не здоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями; за період проживання на підвідомчій території зарекомендував себе з негативного боку; має неповнолітню дитину - ОСОБА_1 , якою зовсім не займається, своєю поведінкою та способом життя має негативний вплив на неї; що підтверджується копією Довідки-характеристики, виданої виконавчим комітетом Богуславської с/ради (а.с.22), ОСОБА_2 постійно зареєстрований на території с/ради с. Богуслвка, вихованням своєї дочки ОСОБА_1 не займається, своєю поведінкою та способом життя має негативний вплив на неї; ОСОБА_2 не одружений, не працює, веде не здоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, нещодавно звільнився з місць позбавлення волі; за період проживання на підвідомчій території зарекомендував себе з негативного боку; що підтверджується повідомленням депутата Богуславської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. ОСОБА_6 (а.с.23), згідно копії Акту обстеження житлово-побутових умов домоволодіння від 16 травня 2019 р., в якому значиться зареєстрованим ОСОБА_2 встановлено: в даному домоволодінні немає елементарних умов для життя - вибите скло в кімнатах, відсутні двері та підлога, розібрана піч; на численні зауваження сільського голови ОСОБА_2 не реагує, не докладає жодних зусиль для покращення житлово-побутових умов проживання, веде не здоровий спосіб життя; іноді проживає за адресою, де числиться зареєстрованою його дитина - ОСОБА_1 ; в квартирі умови для життя та розвитку дитини повністю відсутні (а.с.24).

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Суд погоджується з висновками органу опіки та піклування Борівської РДА щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - батько дитини ОСОБА_1 без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не здійснює будь-яких можливих дій щодо участі в її житті та утриманні.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з незалежних від неї причин.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Також згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження".

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Суд ухвалює судове рішення щодо малолітніх, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Вищезазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові по справі №631/2406/15-ц від 13 березня 2019 р.

Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов`язку.

За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Однак, врівноважуючи позиції сторін, законодавець обмежує максимально можливий розмір аліментів для дитини10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами той факт, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини. А також бере до уваги, що позбавлення батьківських прав відповідача дасть позитивний результат у долі його неповнолітньої дитини, яка може настати для неї, бо в такому разі дитина буде мати можливість на законних підставах проживати з піклувальником, яка буде здійснювати належний догляд за нею та виховувати її. На підставі чого суд вважає за потрібне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з нього на користь особи, яка являється піклувальником дитини відповідно до розпорядження №282 від 02.11.2016 Борівської РДА Харківської обл. - ОСОБА_4 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 .

При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей ОСОБА_2 судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; відсутності/наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина; наявності/відсутності рухомого та/або нерухомого майна; грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У відповідності до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Суд вважає за необхідне роз?яснити ОСОБА_2 що у відповідності до ст. 169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265,430 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.58,60 ЦК України, ст.ст.19,150,151,164,165,166,180,183,191,192 СК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ; проживає: АДРЕСА_3 ; на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 25.06.2019 р. і до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1921,00 грн. на користь держави.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 21.08.2019 року.

Головуючий Гуляєва Г. М.