БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/575/19
Провадження № 2/497/485/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

секретаря судового засідання Стоянової І.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, Болградської районної державної адміністрації Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту неприйняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, та просить поставити рішення яким:

- встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не прийняв спадщину після смерті батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку площею 5.00 га ріллі, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області для ведення селянського (фермерського) господарства, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке було видане 16 травня 2011 року Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якого окрім іншого майна входила також і земельна ділянка, площею 5,00 га, що розташована на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої для ведення селянського (фермерського) господарства, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №236.

Він позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про прийняття спадщини на земельну ділянку, однак йому було відмовлено з тих підстав, що зазначена земельна ділянка не проходила процедуру Державної реєстрації, отже кадастровий номер їй не присвоювався, та відомості про неї відсутні у Державному земельному кадастрі.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце проведення судового розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі та про задоволення його позовних вимог (78-79).

Відповідач, Болградська районна державна адміністрація Одеської області про час та місце проведення судового розгляду повідомлялась згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надійшла заява від представника про розгляд справи без його участі. Також представник відповідача зауважив, що прийняте у подальшому судом рішення ніяким чином не вплине на права і обов`язки райдержадміністрації (а.с.73).

Відповідач, Баннівська сільська рада Болградського району Одеської області про час та місце проведення судового розгляду повідомлялась згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надійшла заява від представника про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі (а.с.33).

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце проведення судового засідання повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, у судове засідання не прибув, на адресу суду надав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без його участі (а.с.81-82).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 5.00 га у межах згідно з планом, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, яка належала померлому на підставі державного акту серії ОД зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №236 від 30.12.1996 року (а.с.13).

На час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 в спадковому домоволодінні проживали і були зареєстровані його дружина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та його син: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області № 143 від 04.02.2019 року (а.с.10).

Однак відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 16 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.59) між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано шлюб, а відтак ОСОБА_4 не входить до кола спадкоємців за законом як колишня дружина.

У померлого ОСОБА_3 є ще один син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15-18), який по твердженню позивача не бажав приймати спадщину після смерті батька.

Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 є його:

- син ОСОБА_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане 01.10.1978 року Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.8);

- син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Голицькою сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.83).

Вказану спадщину прийняв його син ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори Сальникової З.В. (а.с.12).

Разом з цим, з матеріалів спадкової справи №416/2011, надісланої Одеським державним нотаріальним архівом, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 вбачається, що з заявами від 19.09.2011 року до нотаріуса звернулися сини померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.35-57).

А відтак твердження позивача про те, що відповідач ОСОБА_5 не бажав приймати спадщину, суд розцінює критично, та таким що повністю суперечить встановленим обставинам, адже відповідач ОСОБА_5 скористався своїм правом на прийняття спадщини, та подав відповідну заяву нотаріусу про прийняття спадщини (а.с.37).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст.1267 ч.1 ЦК України).

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається таким, який прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 , а саме Ѕ частину всієї спадщини.

На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, тобто на Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 5.00 га у межах згідно з планом, розташованої на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області.

У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України).

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.

При розгляді даної справи предмет доказування частково доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності, а саме в частині фактичного прийняття спадщини на 1/2 частку спадкового майна, так як інша Ѕ частка прийнята іншим спадкоємцем ОСОБА_2 , яка в силу вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позовні вимоги про встановлення юридичного факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не прийняв спадщину після смерті його батька, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 суд вважає безпідставними та недоведеними, які спростовуються дослідженими судом доказами, а відтак задоволенню не підлягають.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, , 354, 355 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Болградської районної державної адміністрації Одеської області, Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту неприйняття спадщини задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцем с. Голиця, Болградського району, Одеської області, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 11.12.1996 року Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 право власності на Ѕ частку земельної ділянки площею 5.00 га, розташовану на території Баннівської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на землю серії ОД, виданого 30.12.1996 року на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 21.05.1996 року №379, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № НОМЕР_7 , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева