Провадження № 2-о/761/391/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Чугаєвій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт смерті батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Україна, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті (далі по тексту - заінтересована особа).

Заява обґрунтована тим, що 18.08.2019 на території зони проведення антитерористичної операції в м. Донецьк помер батько заявника, причина смерті - інтоксикація, ателектаз верхньої долі правої легені, центральний рак правої легені. Заявник звернувся до заінтересованої особи для отримання Свідоцтва про смерть, разом з тим заявнику було відмовлено. У зв`язку з вище викладеним заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для здійснення державної реєстрації матері та отримання свідоцтва про смерть.

27.08.2019 ухвалою суду заяву залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків.

28.08.2019 ухвалою суду по справі відкрито провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надав заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

Відповідно до копії паспорта громадянина України, серія та № НОМЕР_1 , виданого Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області 24.10.1997р., заявник, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в м. Донецьк, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою від 19.03.2015 № .

Згідно Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до копії паспорта громадянина України, серія та № НОМЕР_3 , виданого Куйбишевським РВ ДМУ України в Донецькій області 21.03.2001р., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Донецьк, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Довідки від 28.11.2014 № , ОСОБА_2 перебував на обліку, як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО до управління захисту населення Красноармійської міської ради.

В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві вказує, що батько помер в м. Донецьк, дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті - інтоксикація, ателектаз верхньої долі правої легені, центральний рак правої легені.

Відповідно до листа від 27.08.2019 № 111106/17.2-41, Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві відмовлено заявнику у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено неналежної форми документ, який виданий на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Донецьк.

Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 у зв`язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, судом встановлено, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті його батька та отримати відповідне свідоцтво про смерть, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 3, 4, 10, 17, 18, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи чоловічої статі, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце смерті: м. Донецьк, Донецька область, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду невідкладно направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті померлої особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: