Справа № 686/7820/19
Провадження № 2/686/2908/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Гуменному В.В., Лоб І.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

та його представника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про повернення безпідставно набутих коштів

в с т а н о в и в :

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У березні місяці 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду про стягнення з ОСОБА_2 безпідставно отриманих ним коштів в сумі 10 900 грн. Поданий позов обгрунтовує тим, що 28 жовтня 2018 року між ним та ОСОБА_2 було укладено усний договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого відповідачем передано йому транспортний засіб марки ЗАЗ, 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На виконання зобов`язання щодо оплати вартості вказаного транспортного засобу ним передано ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 400 доларів США, що посвідчується письмовою розпискою. Разом з транспортним засобом відповідачем надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я власника та тимчасовий реєстраційний талон.

Проте 10 лютого 2019 року відповідач та особа на ім`я ОСОБА_4 , з якою відповідач спільно проживає без реєстрації шлюбу витребували у нього ключі до замка запалювання та дверей до транспортного засобу та повідомили йому, що автомобіль перебуває у нього безпідставно.

Просить стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті кошти в розмірі 400 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 10 900 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просить їх задоволити. Суду пояснив, що 21 жовтня 2018 року він купив у ОСОБА_2 автомобіль марки ЗАЗ, 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується розпискою про отримання коштів в сумі 400 доларів США, проте будь-якого письмового договору вони не укладали. ОСОБА_2 передав йому вказаний автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на прізвище його власника ОСОБА_5 та тимчасовий реєстраційний талон сері НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2

10 лютого 2019 року невідома йому особа повідомила, що вона має довіреність на розпорядження вказаним автомобілем та наступного дня забрала автомобіль, котрий був припаркованим біля гуртожитку по вул. Тернопільській, 44 у м. Хмельницькому. Він викликав працівників поліції, однак заяви про викрадення транспортного засобу він не подавав.

Відповідач та його представник заявлених вимог не визнали. Факту отримання означених коштів в сумі 400 доларів США не заперечують. Суду пояснили, що ОСОБА_2 передав автомобіль у володіння позивача та не забирав його у ОСОБА_1 Позивач, діючи на свій розсуд сам віддав автомобіль ОСОБА_4 , котра деякий час перебувала із ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах. Ним не заперечується факту, що довіреність на володіння, користування та розпорядження автомобілем було надано як на нього, так і на ОСОБА_7 . Про наявність довіреності на розпорядження автомобілем він ОСОБА_1 не повідомляв. Між ними існував договір купівлі-продажу, що підтверджується письмовою розпискою. Тому позов із заявлених підстав задоволеним бути не може, оскільки кошти отримані ОСОБА_2 не безпідставно. Позивач віддав автомобіль ОСОБА_4 добровільно та йому про це не повідомляв. Такі правовідносини не регулюються статтею 1212 ЦК України, не є безпідставно набутими коштами. Вимоги позивача є неналежним способом захисту порушеного права.

Ухвалою судді від 25 березня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

19 серпня 2019 року ухвалено рішення по суті спору.

Суд, заслухавши доводи позивача, заперечення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 жовтня 2018 року відповідач ОСОБА_2 отримав за розпискою від позивача ОСОБА_1 400 доларів США за автомобіль марки «ЗАЗ», 1994 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 Відповідач ОСОБА_2 передав йому вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_3 на нього.

Цих обставин сторони не заперечують.

Проте, 10 лютого 2019 року невідома особа, маючи відповідний дублікат до замка запалювання та дверей транспортного засобу заволоділа ним. З приводу викрадення цього майна до правоохоронних органів із заявою не звертався.

ОСОБА_1 в обґрунтування заявленого позову зазначив, що він письмового договору про купівлю-продаж означеного транспортного засобу з ОСОБА_2 не укладав, тому кошти отримані останнім за автомобіль безпідставно.

ОСОБА_2 не мав права у такий спосіб відчужувати транспортний засіб та отримувати відповідно кошти, який йому не належав, а тому отримані ним грошові кошти по суті за продаж вищевказаного автомобіля набуті ним безпідставно.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

При цьому суд виходить із того, що між сторонами у справі відсутні договірні правовідносини щодо продажу рухомого майна, власником якого відповідач не є, а тому отримані ним грошові кошти за письмовою розпискою є незаконно набутими та підлягають поверненню позивачу у спосіб, передбачений положеннями статті 1212 ЦК України.

На думку відповідача та його представника письмова розписка за якою передавалися грошові кошти свідчить про наявність домовленостей між сторонами, а тому правовідносини сторін, які виникли, регулюються положеннями зобов`язального права, які застосовуються до окремих видів правочинів, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач, як підставу своїх позовних вимог відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладені у постановах.

Така позиція відповідача та його представника є хибною.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

У даному випадку відповідач не мав права передавати транспортний засіб у такий спосіб, між ситоронами не існувало договірних відносин та такі відносини не породжували цивільних прав і обов`язків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.13, 141, 247, 263-265, 273, 289 ЦПК України, статті 1212 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 400 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 19 серпня 2015 року становить 10 056 грн. та судовий збір в сумі 768,4 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного рішення суду 24.08.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_5 .

Суддя: