ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1812/19
Провадження № 22-ц/4820/1355/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчук Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню особу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 24 травня 2019 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

В січні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що з 07.07.2000 року перебувала в шлюбі з останнім. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який змінив прізвище на Смірнов. Шлюб між сторонами розірвано 13.12.2003 року. ОСОБА_4 є студентом ОСОБА_5 Університету (Польща), самостійного заробітку немає, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Для забезпечення проживання сина позивачка витрачаєщомісяця 10000 грн. (з розрахунку 300 грн. на день, яка є мінімальною сумою, що забезпечує харчування, проїзд до місця навчання, придбання підручників, одягу та витрат на культурний відпочинок). Син проживає в гуртожитку та несе витрати по оплаті вартості проживання: за грудень 2018 року - 2513 грн. Вартість навчання за період 2017-2018 року становила 22617 грн., що становить щомісячно 2261 грн., з розрахунку десятимісячного навчання. Отже, потреба сина у матеріальному забезпеченні становить щомісячно 14774,70 грн. (10000 грн.+2513 грн. +2261 грн.).

Вказувала, що матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати йому аліменти в заявленому обсязі, виходячи із наявних у нього об`єктів нерухомого майна, в т.ч. належних на праві спільної сумісної власності з його дружиною, на яку оформлено майно.

Тому остаточно просила стягнути аліменти з відповідача на її користь в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 на період навчання з 23.12.2018 року до 22.12.2021 року в сумі 10000 грн. щомісячно та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 в інтересах повнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання, з дати пред`явлення позову 22 січня 2019 року до 30 вересня 2020 року, але не більше ніж до досягнення сином 23 років, а також 500 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_2 76,84 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов повністю. На її думку, судом помилково не застосовано норму ч. 3 ст. 182 СК України, не враховано, що придбавши неодноразово у спільну власність нерухоме майно, відповідач як один із подружжя у силу ст. 60 СК України є його співвласником, відповідач не надав доказів придбання майна не за спільні кошти. Хибним є висновки суду щодо наявності підстав для зменшення розміру судових витрат на адвоката 500 грн., такі висновки суду не відповідають вимогам ст. 137 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, встановлено, що з 07.07.2000 року по 13.12.2003 року сторони перебували в шлюбі, і є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_8 змінив прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_9 Єфим навчається в Опольському університеті в Польщі з 01.10.2017 року з терміном навчання до 30.09.2020 року.

За інформацією Головного управління ДФС у Хмельницькій області, відомості про доходи ОСОБА_7 з 01.10.2017 року по 31.12.2018 року відсутні.

Згідно повідомлення ОСОБА_5 університету від 09.01.2019 року ОСОБА_10 Єфимом сплачено за проживання в гуртожитку І сем. зима 2017/2018 роки-1400 злотих, ІІ сем. літо 2017/2018 1750 злотих, ІІІ сем. зима 2018/2019 1060,20 злотих, всього 4210,20 злотих.

Загальна сума платежів, здійснених ОСОБА_11 за проживання в гуртожитку 4210 злотих, що в еквіваленті на дату винесення рішення складає 4210*6,81=28679,10 грн. (2867,01 грн. щомісячно).

ОСОБА_4 16.10.2018 року сплатив за навчання 580 євро, що в еквіваленті становить 17011,40 грн.

За виконавчим листом від 14.09.2004 року з ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання сина ОСОБА_12 з 21.06.2004 року і до повноліття дитини в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно.

Згідно довідки Другого відділу ДВС м. Хмельницького від 19.10.2018 року за відповідачем рахується заборгованість із сплати аліментів 22369,16 грн. станом на 01.10.2018 року.

ОСОБА_2 працевлаштований, отримує щомісячний дохід від 4420 до 6010 грн.

За даними реєстру прав власності на нерухоме майно за відповідачем не зареєстровані об`єкти нерухомого майна.

Відповідач перебував у шлюбі з ОСОБА_13 з 20.12.2003 року, цей шлюб розірвано 25.11.2017 року рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.11.2017 року.

За ОСОБА_13 зареєстровано право власності на квартиру в АДРЕСА_3 нежитлове приміщення АДРЕСА_4 .

Згідно довідки ТОВ «Гранд Мотор» від 12.03.2019 року щомісячна заробітна плата позивачки ОСОБА_1 становить 4217,39 грн.

Згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду від 15.11.2017 року ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ј від заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач не довела спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання, в сумі 10000 грн. щомісячно. З врахуванням майнового стану сторін, аліментних зобов`язань відповідача, законодавчих обмежень розміру відрахувань із заробітної плати визначено аліменти з відповідача на утримання сина на період навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Так, відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання сина на період його навчання у більшому розмірі, 10000 грн. щомісячно, не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Судом враховано, що ОСОБА_2 працевлаштований, має щомісячний дохід від 4420 грн. до 6010 грн., має також доньку Єву, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на утримання якої згідно рішення суду сплачує аліменти в розмірі ј частини заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.15-16) підтверджується факт набуття ОСОБА_13 в період шлюбу з відповідачем у власність квартири за адресою АДРЕСА_3 , та нежитлового приміщення АДРЕСА_4 .

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Власник цього нерухомого майна ОСОБА_13 не є стороною у цьому спорі, не була залучена до участі в справі, а відтак суд першої інстанції об`єктивно не міг встановлювати обставини щодо належності нерухомого майна, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_13 , до спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_13 як набутого ними у шлюбі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, зокрема, враховує наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.

Апеляційний суд констатує, що позивач (стягувач аліментів) не представила жодних доказів на підтвердження наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів у відповідача, витрат відповідача на придбання рухомого та нерухомого майна, не заявляла клопотань суду першої інстанції щодо сприяння у витребуванні таких доказів чи в їх забезпеченні.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про помилкове незастосування судом норм статей 60, 182 СК України.

Відповідно п.3 ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5-6 ст. 137 ЦПК України).

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, помилково послався на ст. 137 ЦПК України за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення розміру судових витрат.

Проте це не вплинуло на правильність розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу) - з врахуванням часткового задоволення позовних вимог суд обґрунтовано стягнув понесені судові витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 06 вересня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова