Дата документу 11.09.2019 Справа № 330/1456/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 330/1456/19 Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко Т.В.
№ 22-ц/807/2264/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою Державного підприємства «Добропіллявугілля» на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», співвідповідача Державного підприємства «Добропіллявугілля» про стягнення компенсації вартості побутового вугілля,

ВСТАНОВИВ

В липні 2018 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», співвідповідача ДП «Добропіллявугілля» про стягнення компенсації вартості побутового вугілля.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він працював на шахті та його загальний підземний стаж складає 26,5 років. На пенсію він вийшов у 1988 році з шахти «Білицька» що є дочірнім підприємством державного підприємства «Добропіллявугілля». На сьогоднішній день правонаступником с товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЄК Добропіллявугілля». Відповідно до ст. 43 Гірничого закону України та ст. 12.10 та 12.12 Галузевої угода між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості) він маю право па отримання пільгового палива на побутові потреби у розмірі 5,9 тон. У зв`язку з тим, що після виходу на пенсію ОСОБА_1 виїхав з вугільного регіону та має право на компенсацію вартості вугілля, компенсацію вартості вугілля здійснює підприємство з якого працівник вийшов на пенсію. Компенсація вартості побутовою палива здійснюється підприємством з якою пенсіонер вийшов на пенсію, по рахунку виданого паливно-постачальним підприємством по заяві пенсіонера. Відповідно до ст. 43 Гірничою закон) України Підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно падають вугілля на побутові потреби у розмірі, то визначається колективним договором, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку(переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах та мають загальний пільговий стаж на підземних роботах та/або роботах, пов`язаних з підземними умовами, та/або роботах технологічної лінії па поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках. - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок: інвалідам і ветеранам війни та праці. особам. нагородженим знаками Шахтарської Слави або Шахтарської Доблесті трьох ступенів, особам, інвалідність яких настала внаслідок загального захворювання, у разі, якщо вони користувалися цим правом до настання інвалідності; членам сімей (вдовам) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право. Відповідно до ст. 12.10 Галузевої угода між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами. власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості) безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Відповідно до ст. 12.12 Галузевої угода між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості) В випадку неможливості виділення пільгового палива в його товарному вигляді особам, що виїхати з вугільного регіону після виходу на пенсію і мають на новому місті проживання потребу в паливі, компенсується вартість вугілля за нормою, установленою колдоговором Підприємства. Компенсацію вартості пільгового вугілля здійснює Підприємство з якого працівник вийшов на пенсію, за рахунком, виданим паливно-постачальною організацією (в межах норми та ціни вугілля, діючої на Підприємствах згідно до колективних договорів), і заявою пенсіонера. 22 грудня 2015 року ним на адресу відповідача був направлений лист від 17 грудня 2015 року з рахунком №1 від 15 грудня 2015 року на суму 21276 грн. з прохання компенсувати вартість вугілля за 2015 рік. Однак компенсація виплачена не була. 24 травня 2016 року ним на адресу відповідача був направлений лист від 24 травня 2016 року з рахунком №2 від 23 травня 2016 року на суму 21240 грн. з прохання компенсувати вартість вугілля за 2016 рік. Однак компенсація виплачена була в неповному обсязі, а тільки на суму 7959 грн. 10 коп. на яку я отримав вугілля в розмірі 2211 кг. Позивач, вважає, що є товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕТК Добропіллявугілля» як правонаступник повинно компенсувати вартість вугілля за 2015 та 2016 рік за ринковою вартістю на день звернення до суду на загальну суму 34556 грн. 90 коп. Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: паспортом, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудовою книжкою, довідкою №351 від 18 травня 2016 року, довідкою №959 від 09 липня 2018 року, заявою від 17 грудня 2015 року поштовим повідомленням, рахунком №1 від 15 грудня 2015 року, заявою від 24 травня 2016 року, рахунком №2 від 23 травня 2016 року, накладною від 30 вересня 2016 року. Також повідомляю суд, про те, що оригінали вищенаведених доказів перебувають у позивача та будуть надані суду в судовому засіданні для дослідження. В якості проведення досудового порядку урегулювання спору я звертався з заявами до відповідача які долучені до позову. Заходи забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не вживалися, позивачем іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав не подавалося; відсутні будь-які інші підстави, що мають наслідком відмову у відкритті провадження. Попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 704 грн. 80 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості побутового вугілля за 2015-2016 рік у розмірі - 34556 гривень. 90 коп. та стягнути з відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп..

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянськ, ІПН НОМЕР_1 компенсацію вартості побутового вугілля за 2015-2016 рік у розмірі 34556 гривень 90 копійок.

Стягнуто з Державного підприємства «Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брянськ, ІПН НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ДП «Добропіллявугілля» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на шахті та 29.08.1983 року був звільнений з шахти ім. 21 з`їзду КПРС за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Загальний стаж його на підземних роботах складає 26,5 років. На пенсію вийшов з шахти «Білицька», що є дочірнім підприємством ДП «Добропіллявугілля». На теперішній час позивач є пенсіонером та мешкає за адресою: Запорізька АДРЕСА_1 смт. АДРЕСА_2 , а саме, виїхав за межі вугільного регіону.

Ці факти не оспорюються сторонами у судовому засіданні, тому на підставі ст.82 ЦПК України, суд першої інстанції вважав їх достовірно встановленими.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, згідно із ч.7 ст. 43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок.

Оскільки факт наявності у позивача підземного стажу тривалістю 26 років 6 місяців не оспорювався відповідачем та співвідповідачем і достовірно встановлений судом, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що дія вище вказаної норми законодавства розповсюджується на позивача.

Згідно до п. 12.10.3. Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру.

Як вказує позивач, він на теперішній час мешкає поза межами вугільного регіону у смт.Кирилівка Якимівського району Запорізької області у будинку з електричним опаленням.

Відповідно до п. 12.12. вищезазначеної угоди в випадку неможливості виділення пільгового палива в його товарному вигляді особам, що виїхали з вугільного регіону після виходу на пенсію і мають на новому місці проживання потребу в паливі, компенсується вартість вугілля за нормою, установленою колективним договором Підприємства. Компенсацію вартості пільгового вугілля здійснює Підприємство, з якого працівник вийшов на пенсію, за рахунком, виданим паливно-постачальною організацією (в межах норми та ціни вугілля, діючої на Підприємствах згідно до колективних договорів), і заявою пенсіонера.

Відповідно до п. 3.2. Положення угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості, є обов`язковими до застосування при укладанні угод, колективних договорів і індивідуальних трудових договорів для всіх Підприємств, що перебувають у сфері дії Сторін, незалежно від форм власності та господарювання, (у тому числі тих, що здійснюють свою діяльність на умовах договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства), а також під час розгляду трудових спорів.

Посилання співвідповідача Державного підприємства «Добропіллявугілля» на застосування строку позовної давності суд першої інстанції розцінив як безпідставне, так як позивачем надано копії документів до позовної заяви, з якими він звертався до підприємства за адресою: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 проспект Шевченка, 2 (а.с.15-20), на ім`я директора ДП «Добропіллявугілля» ОП шахта «Білицька» та також на ім`я директора ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ОП шахта «Білицька», які знаходяться за однією адресою - за адресою: 85000, Донецька область, місто Добропілля, проспект Шевченка, 2, що підтверджується наданими відповідачем та співвідповідачем документами до суду, але при цьому мають різні юридичні адреси та розрахункові рахунки (а.с. 26,33,36,37,61,83,86,116), листом від 22 грудня 2015 року та листом від 24 травня 2016 року, а з позовом до суду, позивач звернувся 27 липня 2018 року, тобто до спливу позовної давності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги частково, в частині стягнення компенсації вартості побутового вугілля зі співвідповідача Державного підприємства «Добропіллявугілля». Так як компенсацію вартості пільгового вугілля здійснює підприємство з якого працівник вийшов на пенсію. Відповідно до записів трудової книжки Позивача, підприємством з якого він перейшов на пенсію є ДП «Добропіллявугілля». Частиною 2 статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа вважається такою, що припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про їх припинення. Порядок внесення відповідного запису, перелік необхідних дій та документів, встановлюється законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців» №755-ІУ від 15.05.2003 р. Тобто, юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. З аналізу вищенаведених вимог законодавства вбачається, що права та обов`язки переходять до правонаступника після державної реєстрації факту припинення юридичної особи. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" відомості про юридичну особу включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи. Згідно з даними спеціального сайту опііпе.тіпшаг.еоу.иа - Єдиний державний реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на сьогодні Державне підприємство "Добропіллявугілля" () знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності. Крім того об`єм прав та зобов`язань, що передаються правонаступнику визначаються у ліквідаційному балансі юридичної особи, що ліквідується чи реорганізується. Такого балансу між ДП "Добропіллявугілля" та ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ " не складалось, оскільки процедура реорганізації ще не завершена. Отже, діяльність ДП «Добропіллявугілля» не була припинена і на підставі витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності. Запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ДП "Добропіллявугілля" державним реєстратором не внесено, тому загальногоправонаступництва до ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" фактично не відбулося. З огляду на вищевикладене, до моменту проведення державної реєстраційної дії, а саме - внесення відомостей про припинення, ДП «Добропіллявугілля», останнє є суб`єктом господарювання, який самостійно користується своїми правами передбаченими діючим законодавством та відповідає по своїм зобов`язанням у повному обсязі, а відтак ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» не може бути правонаступником ДП «Добропіллявугілля» та нести зобов`язання за ДП «Добропіллявугілля».

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що заявлені позивачем вимоги виходять за межі вартості тонни вугілля, встановленої на підприємстві, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з урахуванням того що при розгляді справи у суді першої інстанції відповідач не надав відповідних доказів на підтвердження власних заперечень, натомість позивачем надані докази на підтвердження кількості та вартості придбаного вугілля.

Також не може бути підставою для скасування судового рішення довід апеляційної скарги щодо пропуску строку позовної давності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач послався на неотримання компенсації за 2015-2016 ріку,тоді як до суду звернувся у липні 2018 року, тобто без порушення строків позовної давності, встановлених ст. 256 ЦК.

Та обставина, що за доводами апеляційної скарги списки на отримання вугілля складаються з 1 по 15 грудня поточного року не свідчить про те, що відлік строку позовної давності пов`язаний зі складанням цих списків та не свідчить про те, що щорічне складення списків унеможливлює звернення до суду у наступному році.

Також безпідставним є твердження відповідача про те, що вже існує рішення суду про стягнення грошової вартості вугілля за 2015 рік.

Так, рішення Якимівського райсуду Запорізької області від 29 лютого 2016 року, на яке посилався відповідач про стягнення грошової компенсації вартості вугілля було змінене рішенням Апелчяційного суду Запорізької області від 15 червня 2016 року та зазначено, що компенсація вартості побутового вугілля стягнута з відповідача за період 2014-2014 років.

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля» залишити без задоволення.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 03 квітня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2019 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: В.Ю. Бєлка

С.В. Кухар