Справа № 159/1288/19 Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Провадження № 22-ц/802/865/19 Категорія: 59 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Данилюк В. А.,

суддів - Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ремонтного житлово-комунального підприємства № 2 про захист прав споживача, зобов`язання здійснення перерахунку оплати наданих послуг та укладення додаткової угоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому зазначав, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно рішення конкурсної комісії з призначення управителя багатоквартирних будинків від 04.11.2016 року, прийнятого на підставі рішення Ковельського міськвиконкому № 311 від 30.09.2016 року «Про проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирними будинками», переможцем конкурсу визнано РЖКП № 2 по об`єктах, у тому числі по АДРЕСА_2 .

Позивач також вказував, що протягом тривалого проміжку часу неодноразово спільно з мешканцями будинку АДРЕСА_2 надсилались скарги, претензії, акти - претензії до управителя будинку. Водночас, незгода з бездіяльністю супроводжувалась повідомленням про доцільність прибуття повноважного представника для спільного складання акту виявлених недоліків у роботі управителя.

Всупереч вимогам закону звернення у формі скарг, актів претензій залишались без належного реагування, або відповіді не містили обґрунтувань та реагування на допущену бездіяльність як управителя. З огляду на тривалість спірних правовідносин, позивачем як споживачем вказувалось на неповноті надання, ненадання ряду послуг, які відповідно до законодавства та укладеного договору зобов`язаний надавати управитель, а саме: вивезення твердих побутових відходів; технічне обслуговування холодного водопостачання та водовідведення; поточний ремонт систем холодного водопостачання та водовідведення; технічне обслуговування димовентиляційних приладів; технічне обслуговування холодного водопостачання. Протягом тривалого часу існує невизначеність щодо нарахування та стягнення коштів за надання такого виду послуги як вивезення твердих побутових відходів. Управитель в повному обсязі не виконував та не виконує умови договору в частині вивезення твердих побутових відходів, в той час як плату за послугу отримує. Крім цього, тривалий час управителем виставлялись рахунки щодо сплати енергопостачальній компанії за спожиту електроенергію, пов`язану з освітленням місць загального користування. Вимога надання підтверджуючих даних про об`єм спожитої електроенергії за відповідні місяці залишена поза увагою. Вище викладені обставин свідчать про порушення прав позивача як споживача зі сторони РЖКП № 2.

Враховуючи наведені обставини та вимоги чинного законодавства України, позивач просив суд зобов`язати відповідача РЖКП № 2 усунути порушення Закону України «Про захист прав споживачів», здійснити перерахунок оплати наданих послуг власнику квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 шляхом відповідного зменшення ціни за ненадані послуги та послуги, що надані в неповному обсязі, а також зобов`язати РЖКП № 2 укласти додаткову угоду до договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 13.08.2018 року згідно обговорених та схвалених умов.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними доказами про не надання відповідачему послуг з прибирання прибудинкової території, які можуть бути підставою для здійснення перерахунку, а також вказував, що підстав для укладення додаткового договору немає.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач - РЖКП № 2 є управителем цього будинку за рішенням органу місцевого самоврядування.

13 серпня 2018 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з управління будинком і спорудами та прибудинковою територією, за умовами якого Управитель надає послуги відповідно до затвердженого рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради структурою, тарифами, періодичністю, строками та на умовах, передбачених договором №52 від 30.12.2016 року між виконавчим органом місцевого самоврядування та РЖКП №2. У додатку до Договору наведений перелік та вартість послуг, які надаються управителем.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з вимогами ст. 4 цього Закону споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг.

Згідно з ч. 4 ст. 27 Закону за результатами перевірки якості надання комунальних послуг складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги.

За приписами частини 5 вказаної вище статті Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Виконавець комунальної послуги протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (ч. 7 ст. 27 Закону).

З аналізу наведених положень закону вбачається, що у разі надання комунальної послуги неналежної якості, споживач має право викликати виконавця послуг для перевірки кількості та якості наданої послуги, після чого складається акт-претензія, до якого вноситься інформація за результатами перевірки наданих послуг.

Таким чином, споживач житлово-комунальних послуг має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі виконавцем послуг на підставі акту-претензії, складеного у встановленій законом формі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 наголошує на ненаданні РЖКП № 2 послуг з вивезення сміття, на несвоєчасному вивезенні твердих побутових відходів, на невиконанні технічного обслуговування холодного водопостачання, димовенталіційних каналів протягом 2016-2018 років.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, на який покликається позивач та який надано суду на підтвердження існування у відповідача обов`язку надавати послуги, укладено між сторонами лише 13 серпня 2018 року (а. с. 10-11).

Позивачем ОСОБА_1 надано суду два акти-претензії від 13.08.2018 та 23.08.2018 року, які складені без дотримання процедури і вимог статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так перший акт складено без виклику представника управителя, а у другому відсутня інформація щодо неналежної якості послуг чи їх відсутності (а. с. 17-18).

Крім того відповідач надав суду довідку про нарахування та використання коштів з визначенням пункту тарифу «обслуговування димових та вентиляційних каналів», а також акти перевірки та прочищення вентиляційних каналів, повідомлення про проведення ремонту каналізаційної труби, відповідь на акт-претензію від 26.09.2018 року (а. с. 36-39).

Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання управителя будинку РЖКП №2 провести перерахунок оплати послуг через ненадання та неякісне надання послуг, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. ст. 12, 81 ЦПК України не було доведено належними доказами не надання відповідачем послуг з прибирання прибудинкової території за адресою її мешкання. Акти-претензії, які складені з порушенням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не підтверджують факту ненадання таких послуг або неналежне надання таких послуг та не є належними і допустимими доказами на підтвердження вимог позивача.

Щодо заявленої позивачем позовної вимоги про зобов`язання відповідача укладення додаткової угоду до договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території від 13.08.2018 року, то суд першої інстанції вірно виходив з того, що укладення індивідуального договору законодавством не передбачено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком визначено ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» де зазначено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - РЖКП № 2 призначений управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради. Останньою також визначено структуру та вартість послуг, які надаються мешканцям даного будинку, про що зазначено в Договорі про надання послуг з утримання будинку, споруд і прибудинкової території від 13.08.2018 року, а тому зміна управителя чи укладення додаткового договору належить до повноважень загальних зборів співвласників будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином підстав для укладення додаткового договору у даному випадку законодавством не передбачено.

Посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до Цивільного процесуального кодексу України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий

Судді