Справа № 338/551/19
Провадження № 22-ц/4808/1105/19
Головуючий у 1 інстанції Круль І. В.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Петрів Д.Б.,

з участю прокурора Гоголя В.В., представника третьої особи Швець І.П., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, поданого в інтересах держави - в особі Управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги, за апеляційною скаргою керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області на ухвалу Богородчанського районного суду про залишення позову без розгляду, постановлену суддею Круль І.В. 09 липня 2019 року в смт. Богородчани,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року керівником Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області подано позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї у період з 01.02. по 31.07.2016р., з 01.08.2016р. по 31.01.2017р., з 01.02. по 31.07.2017р., з 01.03. по 31.08.2018р. та з 01.09.2018р. по 28.02.2019р. Позовні вимоги мотивовані тим, що підставою для звернення до суду з даним позовом є неналежне здійснення своїх повноважень управлінням соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, що полягає у відсутності звернення до суду із позовною заявою про відшкодування коштів, внаслідок чого незаконно виплачено бюджетні кошти в сумі 96570,11 грн. (а.с.2-7).

Ухвалою Богородчанського районного суду від 09 липня 2019 року позов керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги в сумі 96570,11 грн залишено без розгляду з підстав ч.1 ст.257 ЦПК України (а.с.90-91).

Не погодившись з ухвалою суду, керівник Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що перешкоджає об`єктивному та своєчасному розгляду справи.

Апелянт зазначає, що представництво інтересів держави у суді є конституційною функцією органів прокуратури, а подача позову - єдиним можливим заходом реагування, направленим на реальне поновлення порушених інтересів держави. Прокурор може представляти інтереси держави у суді лише у двох виняткових випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 року.

Підставою для звернення прокурора до суду із позовом до ОСОБА_1 стало неналежне здійснення своїх повноважень управлінням соціального захисту населення Богородчанської РДА, що полягає у відсутності звернення до суду із позовною заявою про відшкодування коштів.

Так, органом соціального захисту населення Богородчанської РДА в період з грудня 2018 року по травень 2019 року в порушення вимог п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого Постановою КМУ №250 від 24.02.2003 року, заходів до стягнення в судовому порядку з відповідачки безпідставно виплачених їй бюджетних коштів не вжито, незважаючи на те, що відповідачка добровільно повертати кошти відмовилась. Натомість, управління обмежилось направленням відповідачці 04.02.2019 року повідомлення про необхідність відшкодування коштів, яке останньою залишено поза увагою. Наведені обставини і стали стали підставою для звернення прокурора до суду.

Крім того, за фактом недбалості службових осіб управління соціального захисту населення Богородчанської РДА Надвірнянською місцевою прокуратурою 08.07.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ст.367 ч.1 КК України.

Просив ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.95-98).

Представник відповідачки ОСОБА_1. ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що доводи прокурора про те, що ним 08.07.2019 року було внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань про початок розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.367 КК України не є належними, оскільки на момент звернення до суду з позовною заявою не було проведено жодних дій на встановлення факту службової недбалості працівників управління соціального захисту населення Богородчанської РДА. На момент звернення до суду позивачем було порушено норми процесуального законодавства, а саме не надано підтвердження наявності в прокурора як позивача цивільно-процесуальної дієздатності на момент звернення з позовною заявою до суду, що відповідно до п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Крім того, сама по собі обставина незвернення Управління соціального захисту населення з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави. Також прокурором порушено порядок звернення до суду з метою представництва інтересів суб`єкта владних повноважень, визначеного ст.23 ЗУ «Про прокуратуру України». Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (а.с.112-114).

Вислухавши пояснення прокурора Гоголя В.В., представника третьої особи Швець І.П., представника відповідача ОСОБА_2, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд виходив з положень п.3 ст.131-1 Конституції України ч.ч. 3-5 ст. 56 ЦПК України,ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також того, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і підмінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави, в позовній заяві не наведено чіткого та законного обґрунтування необхідності здійснення прокурором представництва інтересів у суді управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації, яке, виконуючи свої функції, не позбавлене можливості самостійно звернутися до суду з метою захисту інтересів держави.

Судом встановлено, що 15 лютого 2019 року керівником Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області подано позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно виплаченої державної соціальної допомоги в сумі 96570,11 грн.

Поданню позовної заяви передувала вимога прокурора від 18.03.2019 року до управління соціального захисту населення Богородчанської РДА про надання інформації про осіб, яким було неправомірно виплачено кошти в сумі понад 20 000 грн у виді державних допомог з метою вивчення стану додержання бюджетного законодавства (а.с.8).

Згідно супровідного листа від 20.03.2019 року у відповідь на зазначену вимогу така інформація прокурору була надана, зокрема і щодо ОСОБА_1 (а.с.9-36)

Із змісту повідомлення прокурора на ім`я начальника Укравління соціального захисту населення Богородчанської РДА від 11.05.2019 року встановлено, що прокурором проінформовано юридичну особу публічного права про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави відповідно до частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

16 травня 2019 року ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області відкрито провадження у справі. Справа призначалася до розгляду на 12.06.2019 року, 26.06.2019 року та 08.07.2019 року.

Прокурором подано в судове засідання витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0000017 про вчинення службовими особами управління соціального захисту населення Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань о 12 год. 05 хв. 08 липня 2019 року із викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення такого змісту: службові особи управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, неналежним чином виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вжили заходів з метою стягнення в судовому порядку незаконно одержаної державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з ОСОБА_1 в сумі 96570,11 грн, з ОСОБА_3 в сумі 92153,85 грн та з ОСОБА_4 в сумі 74763,84 грн, що завдало істотної шкоди державним інтересам. (а.с.84).

В сипу пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Представник Управління соціального захисту населення у суді апеляційної інстанції надала пояснення про те, що відсутні кошти на оплату судового збору за подання позовів, тому управління не має намірів звертатися до суду з таким позовом, оскільки суди повертають позовні заяви у зв`язку з неоплатою судових витрат. На підтвердження надала кошторис на 2019 рік управління соціального захисту населення Богородчанської РДА, затверджений станом на 23 січня 2019 року, яким дійсно не передбачені кошти на оплату судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що прокурором повідомлено Управління соціального захисту населення про намір звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно виплачених коштів, що свідчить про дотримання процедури звернення до суду з метою представництва інтересів суб`єкта владних повноважень.

Ця обставина не заперечується представником Управління соціального захисту населення, а тому не потребує доказування.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Підтримка, що надається прокурором одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, зокрема коли необхідно захистити інтереси держави від зловживань.

Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Суд вірно зазначив, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Аналогічні висновки зроблені в численних постановах Верховного Суду, зокрема: постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі № 806/1000/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 687/379/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 911/360/17, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 червня 2019 року у справі № 355/1141/16-ц.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи слід дійти висновку, що Управління соціального захисту населення Богородчанської райдержадміністрації як юридична особа публічного права (орган державної влади), неприбуткова організація, неналежним чином здійснює свої повноваження, що полягає у неподанні позову до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманих грошових коштів у вигляді соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, власником яких є держава. Ці обставини не заперечуються, а навпаки, підтверджуються представником Управління соціального захисту населення, що дає підстави для висновку про наявність саме того виключного (виняткового) випадку, коли хоча і наявний орган, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, але не має намірів застосовувати ефективний спосіб юридичного захисту. Тобто усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень Управління соціального захисту населення (він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається) з метою захисту інтересів держави дає підстави для виконання прокурором субсидіарної ролі: заміни в судовому провадженні Управління соціального захисту населення, яке всупереч вимог закону не здійснює захист належно.

При цьому прокурор не є альтернативним суб`єктом звернення до суду і не замінює належного суб`єкта владних повноважень, який не може або не бажає захищати інтереси держави.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду від 20 вересня 2018 по справі № 924/1237/17, 24 жовтня 2018 року по справі № 304/1196/16-ц.

Таким чином, судом першої інстанції, який має досить широкий розсуд (дискрецію) в оцінці підстав звернення прокурора, неправильно з`ясовані обставини справи, що призвело до помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Доводи представника відповідача ОСОБА_1 про те, що відсутні дані про отримання управлінням соціального захисту повідомлення на виконання частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не заперечуються представником Управління.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про залишення позову без розгляду, викладені в ухвалі, є помилковими і не відповідають обставинам справи, а тому, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, поданої в інтересах держави, задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 09 липня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2019 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

М.Д. Горейко