РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/12280/17

Провадження № 22-ц/4815/1041/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Бондаренко Н. В.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Рівненська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2019 року у складі судді Ковальова І.М., ухвалене в м. Рівне о 09 год. 44 хв., дата складання повного тексту рішення невідома,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Рівненська міська рада, в якому просила встановити порядок користування земельною ділянкою площею, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно першого варіанту запропонованого судовим експертом Сапуновою А ОСОБА_3 І. (додаток №2), складеного 04.08.2013р., виділивши їй в користування земельну ділянку площею 120 кв.м., межі земельної ділянки (по периметру) починаючи з фасадної є такими: а) для площі 0,0109 га (109 кв.м.): 1,40; 11,84; 1,20; 7,56; 5,30; 2,55; 1,96; 0,09; 3,63; 7,14 (м); б) для площі 0,0011 га (11 кв.м.): 2,87; 3,73; 2,91; 3,82 (м). Встановити право земельного сервітуту для неї, ОСОБА_1 на частину земельної ділянки ОСОБА_2 , площею 76 кв.м., для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, проходу (проїзду) та встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівлі (постійний сервітут). Межі земельної ділянки (по периметру), починаючи з фасадної, є такими: 33,37; 12,20; 3,67; 8,93; 1,00; 2,91; 3,73; 2,87; 0,53; 2,06; 4,21; 3,66; 0,48; 1,59; 6,66; 0,52; 0,09; 1,96; 2,55; 5,30; 7,56; 1,20; 11,84; 1,40; 2,14 (м). Виділити їй, ОСОБА_1 в оренду частину земельної ділянки площею 46 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, проходу (проїзду) на вулицю; межі земельної ділянки (по периметру), починаючи з фасадної, є такими: 2,42; 8,13; 4,90; 7,00; 12,52 (м) та частину земельної ділянки, площею 56 кв.м., межі земельної ділянки (по периметру), починаючи з фасадної є такими: 5,58; 12,52; 5,58; 12,29 (м) за адресою АДРЕСА_1 . Виділити їй, ОСОБА_1 в спільну оренду з ОСОБА_2 частину земельної ділянки, площею 46 кв.м. для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, проходу (проїзду) на вулицю, межі земельної ділянки (по периметру) починаючи з фасадної, є такими: 1,28; 3,63; 12,52; 1,33; 3,37; 12,52 (м) за адресою: м.Рівне вул. Кн. Володимира, 82.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Виділено:

- ОСОБА_1 , власнику 14/100 частки, земельну ділянку, що має площу 166 кв.м. та складається з трьох частин:

ділянка, що виділяється в індивідуальне користування, має площу 166 кв.м., позначена на плані зеленим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 9,63-15,37-2,56-3,67-2,84-5,02-4,52-0,20-3,63-9,99-1,50 (див.рис.1 додатків);

ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 86/100 частки має площу 18 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,57-7,33-4,22-1,50-4,22-8,16 (див.рис.1 додатків);

ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 86/100 частки має площу 22 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,93-6,97-1,80-1,22-1,61-0,50-4,52-5,02-2,84-0,59 (див.рис.1 додатків);

- ОСОБА_2 , власнику 86/100 частки, земельну ділянку, що має площу 223 кв.м. та складається з чотирьох частин:

ділянка, що виділяється в індивідуальне користування, має площу 561 кв.м., позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 3,56-13,60-16,46-20,06-4,50-0,65-6,60-13,71-6,11-2,56-15,37-9,63-4,22-7,33 (див.рис.1 додатків);

ділянка, що виділяється в індивідуальне користування, має площу 440 кв.м., позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 6,00-28,51-25,41-0,90-8,16-4,22-6,99-3,63-0,20-0,50-1,61-1,22-1,80-6,97 (див.рис.1 додатків);

ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 14/100 частки має площу 18 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,57-7,33-4,22-1,50-4,22-8,16 (див.рис.1 додатків);

ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 14/100 частки має площу 22 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,93-6,97-1,80-1,22-1,61-0,50-4,52-5,02-2,84-0,59 (див.рис.1 додатків) згідно висновку експерта №180507/1/С судової земельно-технічної експертизи від 04 липня 2018 року, складеного експертом ППФ «Експерт-Рівне» Сайком С.Л..

Рішення суду першої інстанції мотивовано передбаченим законом правом особи, яка є власником житлової будівлі чи споруди, користуватися земельною ділянкою, на якій вони розміщені, пропорційно до своєї частки у праві власності житлового будинку чи споруди, та обґрунтовано тим, що сторони як співвласники житлового будинку мають право на спільне користування земельною ділянкою, на якій той розташований у відповідності до найбільш прийнятного варіанту поділу згідно висновку судової земельно-технічної експертизи.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, вийшов за межі позовних вимог та виділив в користування ОСОБА_2 земельну ділянку, хоча з такими вимогами вона до суду не зверталася та зустрічний позов нею не подавала. Вказує, що їй, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.04.2015 року, на праві приватної власності належить 14/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 частин даного будинку є відповідач ОСОБА_2 Додає, що земельна ділянка перебуває у їхньому спільному користуванні, але ОСОБА_2 перешкоджає їй користуватися земельною ділянкою та використовувати за призначенням майно, яке належить їй на праві приватної власності. Встановлений згідно висновку експерта № 180507/1/С судової земельно-технічної експертизи від 04.07.2018 року, складеного експертом ППФ «Експерт-Рівне» Сайком С.Л., порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , фактично позбавляє її права використовувати належне їй на праві приватної власності майном. Зазначає, що судом було взято до уваги саме цей висновок експерта, проте не дано оцінки висновку будівельно-технічного дослідження по листу ОСОБА_1 від 24.07.2013 року, складеному експертом Сапутоновою А.І.. Зауважує, що заперечення щодо висновку експерта ОСОБА_4 були як в неї ( ОСОБА_5 ), так і в ОСОБА_2 .. Додає, що при наданні пояснень експерт ОСОБА_4 зазначив, що висновок ґрунтується на його суб`єктивному баченні, він думав, що співвласникам будівлі так буде зручно користуватися (дані пояснення експерта зафіксовано на звукозаписі судового засідання). Також вказує, що при проведенні судової земельно-технічної експертизи не було враховано ряд важливих факторів, зокрема можливості доїзду автомобіля служби МНС у разі виникнення екстреної ситуації. Покликається на те, що оскаржуване рішення суду порушує її конституційні права та фактично позбавляє права повноцінного проживання і використання належного їй майна. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги та встановити порядок користування земельною ділянкою згідно першого варіанту (додаток №2), запропонованого експертом Сапуновою ОСОБА_6 у висновку будівельно-технічного дослідження по листу ОСОБА_1 від 24.07.2013 року про визначення порядку користування земельною ділянкою, складеного 04.08.2013 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_3 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 квітня 2015 року, посвідченого Матчук І.В., державним нотаріусом першої Рівненської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №4-184, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5 , 1962 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з: 14/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями 382, АДРЕСА_4 знаходиться АДРЕСА_5 АДРЕСА_1 , належному померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого першою Ровенською державною нотаріальною конторою 20 вересня 1985 року. Житловий будинок чотирикімнатний, матеріал зовнішніх стін - дерево, цегла, зазначений за планом літерою А-1, житловою площею 66,1 кв.м., загальною площею 145,6 кв.м. та надвірні будівлі, які примикають до нього: В-сарай, в-вбиральня, Д-сарай, №1-огорожа, Ж-септик, септ.1 септик. 14/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що спадкуються складають: 2-1 передня площею 12,7 кв.м., 2-2 кухня, площею 10,1 кв.м., 2-3 коридор площею 6,8 кв.м., 2-4 житлова кімната площею 15,1 кв.м., 2-5 санвузол площею 2,3 кв.м., ІІ тамбур, площею 2,6 кв.м., Д сарай, септ1-септик, загальною площею 49,6 кв.м., житловою площею 15,1 кв.м.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 грудня 1999 року, посвідченим Любинською Л.І., державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: 36/100 жилого будинку АДРЕСА_1 , належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Рівненською ДНК 22 квітня 1992 року. Жилий будинок розташований на земельній ділянці площею 1100 кв.м., розмір жилої площі становить 66,1 кв.м., позначений в плані літерою А-1 та надвірні будівлі: б-навіс, В сарай, в вбиральня, г сарай, пг погріб, №1 огорожа, Б-2 незакінчене житлове будівництво.

Як вбачається із Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 08 листопада 2006 року та посвідченого Василютою Л.А., державним нотаріусом Другої Рівненської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного в заповіті цілої частки майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ,у є її дочка ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке в указаній частці видане це свідоцтво, і яке складається з: права власності на 50/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належить померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Рівненською ДНК 22 квітня 1982 року. На вищевказаній земельній ділянці розташований один дерев`яний житловий будинок, розмір житлової площі по будинку становить 66,1 кв.м., загальної 144,5 кв.м., позначений на поповерховому плані літерою А-1 та надвірні будівлі, позначені на плані: Б-2 літня кухня (нез.); б-навіс; В сарай; в вбиральня; Пг. погріб; №1 огорожа.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 14/100, а відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 86/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 4 ст.120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просила визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння, що належить їй та відповідачці на праві спільної часткової власності, оскільки вони не можуть добровільно дійти згоди щодо такого користування.

У справі була проведена земельно-технічна експертиза на предмет можливості поділу земельної ділянки під домоволодінням по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку експерта ППФ «Експерт-Рівне» Сайко С.Л. №180507/1/С судової земельно-технічної експертизи від 04 липня 2018 року, найбільш прийнятним для обох сторін, є наступний варіант поділу, за яким запропоновано виділити:

ОСОБА_1 , власнику 14/100 частки земельну ділянку, що має площу 166 кв.м. та складається з трьох частин: ділянка, що виділяється в індивідуальне користування, має площу 166 кв.м., позначена на плані зеленим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 9,63-15,37-2,56-3,67-2,84-5,02-4,52-0,20-3,63-9,99-1,50 (див.рис.1 додатків); ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 86/100 частки має площу 18 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,57-7,33-4,22-1,50-4,22-8,16 (див.рис.1 додатків); ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 86/100 частки маж площу 22 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,93-6,97-1,80-1,22-1,61-0,50-4,52-5,02-2,84-0,59 (див.рис.1 додатків);

ОСОБА_2 , власнику 86/100 частки земельну ділянку, що має площу 223 кв.м. та складається з чотирьох частин: ділянка, що виділяється в індивідуальне користування, має площу 561 кв.м., позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 3,56-13,60-16,46-20,06-4,50-0,65-6,60-13,71-6,11-2,56-15,37-9,63-4,22-7,33 (див.рис.1 додатків); ділянка, що виділяється в індивідуальне користування, має площу 440 кв.м., позначена на плані синім кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 6,00-28,51-25,41-0,90-8,16-4,22-6,99-3,63-0,20-0,50-1,61-1,22-1,80-6,97(див.рис.1 додатків); ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 14/100 частки має площу 18 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,57-7,33-4,22-1,50-4,22-8,16 (див.рис.1 додатків); ділянка, що виділяється у спільне користування з власником 14/100 частки має площу 22 кв.м., позначена на плані червоним кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою, в м: 1,93-6,97-1,80-1,22-1,61-0,50-4,52-5,02-2,84-0,59 (див.рис.1 додатків).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що вказаний варіант поділу перешкоджає їй у вільному користуванні своєю частиною будинковолодіння, а також унеможливлює доїзд у разі необхідності спеціальних служб, оскільки вони спростовуються схемою поділу. На переконання апеляційного суду, саме цей варіант поділу земельної ділянки максимально відповідає часткам сторін у праві спільної власності та забезпечує принцип збалансованості інтересів сторін.

Обґрунтування апеляційної скарги необхідністю та бажанням позивача встановити порядок користування земельною ділянкою згідно першого варіанту, запропонованого експертом ОСОБА_9 А ОСОБА_10 у висновку будівельно-технічного дослідження по листу ОСОБА_1 від 24.07.2013 року про визначення порядку користування земельною ділянкою, складеного 04.08.2013 року, апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги як підстава для скасування рішення суду та задоволення позову, оскільки така експертиза проведена лише за матеріалами справи (а.с.11 зв.) без геодезичної зйомки спірної земельної ділянки.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2019 року залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Хилевич С. В.

підпис Бондаренко Н. В.

Копія вірна:

суддя Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.