У Х В А Л А

22 серпня 2019 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 266/3718/18

Номер провадження 22-ц/804/461/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Баркова В.М., Пономарьової О.М.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.,

позивач - ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в:

У провадженні Донецького апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2018 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , укладений 05.09.2006 року між ним та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А. за реєстраційним №4648 недійсним.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 помер.

Судом в якості правонаступника ОСОБА_1 була залучена ОСОБА_2

21 серпня 2019 року на адресу Донецького апеляційного суду від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надійшло клопотання про затвердження мирової угоди та мирова угода, в якій зазначено, що в ході спільних переговорів, з метою мирного врегулювання спору, з урахуванням положень ст. 207 ЦПК України, сторони дійшли згоди про укладення мирової угоди, якою врегульовуються всі спірні питання, а саме:

1. Сторони дійшли згоди, що договір дарування житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 на земельній ділянці Маріупольської міської ради, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та посвідченого 05.09.2006 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чичековою О.А. за реєстр. №4648, є дійсним і ОСОБА_2 не оспорюватиме його в майбутньому.

2. Сторони дійшли згоди, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 не оспорює дійсність зазначеного в п.1 цієї Мирової угоди договору дарування, та з метою мирного врегулювання спору, ОСОБА_3 зобов`язується протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня набрання законної сили ухвалою Донецького апеляційного суду про затвердження даної мирової угоди, подарувати ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_2 разом з земельною ділянкою площею 0,0583 га, на якій розташований цей житловий будинок, шляхом укладення з ОСОБА_2 відповідних договорів дарування, внаслідок чого, ОСОБА_2 набуде право приватної власності на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Сторони погоджуються, що після підписання цієї угоди, яка затверджена судом, майновий спір між ними щодо вищевказаного майна вважається врегульованим та вони не мають претензій один до одного щодо такого майна.

4. Спори між сторонами, які можуть виникати з питань виконання цієї угоди вирішуються шляхом переговорів.

5. Сторони домовились, що судові витрати,які були понесені в ході розгляду справи кожною із сторін, не відшкодовуються.

6. Дана угода складена українською мовою у 3 (трьох) оригінальних автентичних примірниках на трьох аркушах кожний, які мають однакову юридичну силу,один з яких призначається для Донецького апеляційного суду інші по одному для кожної із сторін.

7. Сторони дійшли згоди та просять суд постановити ухвалу про затвердження мирової угоди, укладеної 16 серпня 2019 року у цивільній справи № 266/3718/18, зазначивши у резолютивній частині умови останньої, визнання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області - нечинним, та закрити провадження у справі.

8. Наслідки закриття провадження у справі у зв`язку з укладанням мирової угоди, передбачені ст.ст.255,256 ЦПК України сторонам роз`ясненні і зрозумілі.

9. Мирова угода набуває законної сили після її підписання сторонами та затвердження Донецьким апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши сторони, дослідивши умови мирової угоди, колегія суддів вважає, що у задоволені мирової угоди необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу, тобто це є їхнім диспозитивним правом, мирова угода підлягає затвердженню судом.

Відповідно ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь - якій стадії судового процесу.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Відповідно ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно змісту позовної заяви ОСОБА_1 , предметом вимог до ОСОБА_3 було визнання недійсним договору дарування домоволодіння АДРЕСА_1 , укладеного 05 вересня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського нотаріального округу Донецької області Чичековою О.А. за реєстраційним №4648.

За умовами мирової угоди, представленої для затвердження апеляційному суду, сторони домовилися про передачу у власність ОСОБА_2 житлового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки, які належать ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 05 вересня 2006 року та які не є предметом спору за рішенням, що переглядається.

Тобто, фактично предмет мирової угоди не співвідноситься з предметом позову.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди не можливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Надана сторонами апеляційному суду мирова угода не стосується предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами та мають характер вирішення спору під умовою.

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, або є не виконуваними;

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Встановлено, що мирова угода укладена сторонами стосується не лише прав та обов`язків сторін у спорі, а за умовами мирової угоди сторони вийшли за межі предмета спору, зокрема відповідач зобов`язується забезпечити та гарантувати передачу у власність ОСОБА_2 нерухомого майна, що не є предметом спору - будинку АДРЕСА_2 .

Отже, дії позивача та відповідача у справі стосовно заяви про затвердження мирової угоди, не включають в себе взаємних поступок щодо предмету спору, тому таке клопотання про затвердження мирової угоди задоволенню не підлягає через суперечність умов мирової угоди закону, і фактично є невиконуваними у зв`язку з лише прийняттям певних зобов`язань позивачем і відповідачем, викладених у клопотанні про затвердження мирової угоди, та стосується питань рішення суду за іншими обставинами.

Керуючись ст. ст.49, 207 ЦПК України,

у х в а л и в :

У затвердженні мирової угоди, укладеної 16 серпня 2019 року між ОСОБА_2 , яка є правонаступником ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 відмовити.

Судді Л.М.Кочегарова

В.М.Барков

О.М.Пономарьова