Справа № 703/2588/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Чубенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер - ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . Спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після її смерті відкрилася спадщина на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 . Спадщину після її смерті прийняла позивач, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріус не в змозі видати їй свідоцтво про право власності на спадкове майно оскільки відсутні правовстановлюючі документи. Тому звернулася до суду з даною позовною заявою про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, оскільки позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник Смілянської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, 19 липня 2019 року надіслав до суду відзив в якому зазначив, що позивач, як на доказ свого порушеного права зазначив про відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, однак, як вважає представник відповідача це не є відмовою нотаріуса про вчинення нотаріальної дії. Крім того, позивач не надав доказів звернення до відповідних установ, які видали свідоцтво про право власності чи інших архівних установ про видачу відповідного документу чи його дублікат, як і доказ звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна, що свідчить про передчасність звернення позивача з даним позовом.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб,прав та інтересів юридичних осіб,інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , яке видане 05 березня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с.6).

Як вбачається із свідоцтва про шлюб виданого 15 січня 1949 року Торчинським Райбюро Волинської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб і дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_3 » (а.с. 9).

Як вбачається з свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого РАЦС Черкаської області 12 травня 1958 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого відділом РАЦС Черкаської області 02 серпня 1980 року вбачається, що ОСОБА_1 уклала шлюб і змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Сміла Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області (а.с.7).

З довідки ОСББ «Лада» № 108 від 14 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 , разом з ним проживали та були зареєстровані дружина - ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_8 , онук - ОСОБА_9 (а.с. 13).

Як вбачається із довідки ОСББ «Лада» № 109 від 14 червня 2019 року ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , разом з нею проживали та були зареєстровані дочка ОСОБА_1 , зять - ОСОБА_8 , онук - ОСОБА_9 (а.с. 13).

Згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно виданого 03 січня 1997 року Смілянським міськвиконкомом квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 (а.с. 10).

З копії спадкової справи Смілянської державної нотаріальної контори № 1779/01-16 від 15 липня 2019 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України визначено, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.

Статтею 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Як зазначено в ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII не визначено умов, за яких один із членів сім`ї може отримати більшу або меншу частку в приватизованому житлі. Частки в жилому приміщенні кожного з повнолітніх членів сім`ї, яким передається у власність займана квартира (будинок) є рівними.

Оскільки, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно не зазначено розмір часток співвласників, відтак, суд приходить до беззаперечного висновку, що вони є рівними та складають по 1/5 частці кожного.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

У відповідності до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, органи БТІ у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності за заявою власника (власників) або уповноваженої ним (ними) особи, до якої додається опубліковане в пресі повідомлення про недійсність втраченого або зіпсованого свідоцтва про право власності мали право видавати дублікат свідоцтва про право власності. Однак, з 1 січня 2013 року вищевказане положення втратило свою чинність, а тому отримати дублікат втраченого реєстраційного посвідчення на право власності на частину квартири є неможливим.

Пунктом 66 постанови КМУ від 25 грудня № 1127 в редакції постанови КМУ від 23 серпня 2016 року № 553 «Про порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

З матеріалів справи вбачається, а саме із свідоцтва про право власності на житло від 03 січня 1997 року набуття права власності на 1/5 частину і 1/5 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Враховуючи відсутність у спадкоємця ОСОБА_1 оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно та державної реєстрацію права власності на нього, не визначення часток співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та не суперечать нормам чинного законодавства, відтак підлягають до задоволення.

За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст. 15, 16,181, 182, 334, 355, 368, 372, 392,1216,1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 4,12 76, 81, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, п. 66 постанови КМУ від 25 грудня № 1127 в редакції постанови КМУ від 23 серпня 2016 року № 553 «Про порядок реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визначити, що частки співвласників ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_1 кожного складають по 1/5 частині.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в 30-денний строк з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий О.П.Опалинська