Справа № 462/4059/18 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/2172/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Львів

Справа № 462/4059/17

Провадження № 22ц/811/2172/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Залізничного районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 3 червня 2019 року (суддя Кирилюк А.І.),

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

встановив:

4 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину ОСОБА_3 у розмірі 4 569, 29 грн. до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання у розмірі 3 723 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку з моменту подання позову до суду. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 липня 2017 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб. У шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , 3 липня 2017 року. Вказує, що з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає з нею (позивачем) та перебуває на її утриманні. Просить позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_3 , у розмірі 3000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи з 4 липня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1500 грн. на її утримання щомісячно до досягнення сином сторін трьохрічного віку, починаючи з 4 липня 2018 року.

Вирішено питання судових витрат.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та у цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти на сина у розмірі 1700 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 4 липня 2019 року; стягнути на користь позивача кошти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку, починаючи з 4 липня 2018 року. Вказує, що його середньомісячна заробітна плата становить 12 000 грн. Стверджує, що прожитковий мінімум на дитину віком до шести років становить 1626 грн. Зазначає, що позивач отримає щомісячну допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн. Зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував присуджені аліменти на позивача в розмірі 1500 грн. Вказує, що має на утриманні батьків пенсійного віку та брата, який є інвалідом.

30 серпня 2019 року ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду. Стверджує, що доводи апелянта про те, що він утримує непрацездатних батьків і брата не можуть бути підставою для скасування рішення. Просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Частково здовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно із ст.180 цього Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідач працює на посаді старшого майстра вагонного депо на ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Львівська залізниця» Виробничий підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Клепарів», що стверджується довідкою № 329 від 14 листопада 2018 року. Середньомісячна заробітна плата відповідача становить біля 12 000 грн.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Обов`язок утримувати дитину це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, матеріальне забезпечення дитини, стан її здоров`я, відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення для справи.

З урахуванням встановленого, рівності обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача аліменти на сина ОСОБА_3 у розмірі 3000 грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 4 липня 2018 року. Судом враховано, що позивач позбавлена можливості утримувати дитину, оскільки не може працювати, у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною сторін.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

У зв`язку з зазначеним, суд першої інстанції прийшов до вірного переконання про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн., щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку, починаючи з 4 липня 2018 року.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що на його утриманні перебувають батьки та брат, оскільки встановлено, що його батьки отримують пенсію, а брат є інвалідом 3 групи, яка відноситься до працездатних. Докази перебування батьків та брата відповідача на його утриманні відсутні.

З висновками суду, які відповідають встановленим обставинам справи, належить погодитися, оскільки судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 3 червня 2019 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 5 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді