справа № 357/8110/18 головуючий у суді І інстанції - Ярмола О.Я.
провадження № 06.08/824/571/2019 суддя-доповідач у ІІ Інстанції - Фінагеєв В.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

(додаткова)

02 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Мережко М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію речового права, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , задоволено.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору, скасування рішення про державну реєстрацію речового права відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір по 2 643 гривні кожному.

25 липня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подана представником ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення.

Заява обґрунтована тим, що у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції відповідачі понесли витрати на професійну правничу допомогу по 21 000 грн. кожна. Заявники просять ухвалити додаткове рішення та стягнути на їх користь зазначені витрати.

Від ТОВ Агрофірма «Матюші» надійшли заперечення на заяву відповідачів про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач зазначає, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Докази понесених сторонами судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Додатковою угодою до договору про надання правничої допомоги було визначено, що за надання правової допомоги, передбаченої у пункті 11 даних договорів клієнт зобов`язується оплатити адвокатському об`єднанню винагороду у розмірі 21 000 грн. Разом з тим, у тексті договору про надання правової допомоги такий пункт договору відсутній. При розрахунку вартості послуг правничої допомоги адвокатське бюро порахувало вартість однієї і тієї ж послуги двічі - для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ці дві особи двічі сплатили вартість однієї і тієї ж послуги, хоча необхідності у проведенні такого подвійного аналізу матеріалів справи не було. Виставлення кожному з відповідачів рахунку за надання аналогічної послуги, яка не потребувала повторення, свідчить про завищення розміру заявлених до стягнення судових витрат за недобросовісне ведення адвокатським бюро справ своїх клієнтів, виставлення їм безпідставних рахунків. Представником відповідачів було подано одну апеляційну скаргу від імені обох відповідачів. У цій апеляційній скарзі оскаржувалося рішення, яким вирішено питання про позовні вимоги позивача, заявлені до відповідачів, як до співвласників спірної земельної ділянки. Такі позовні вимоги носили ідентичний характер. У детальному описі послуг не зазначено жодної конкретизації щодо того, про які саме клопотання йде мова. Крім того, у судовому засіданні апеляційний суд відмовив у прийнятті до розгляду додаткових доказів. У матеріалах справи відсутні докази того, що представники адвокатського бюро зверталися до будь-яких підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб чи будь-яких органів влади із будь-якими запитами, зверненнями, вимогами для отримання додаткових доказів у справі. У межах апеляційного провадження у справі було проведено одне судове засідання, на якому ОСОБА_3 одночасно представляв інтереси як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_4 , а, отже, він не витрачав свій час для представництва інтересів одного та іншого відповідачів.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час розгляду апеляційним судом даної справи 17 липня 2019 року у судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_3 заявив, що після ухвалення рішення ним буде подано заяву щодо стягнення судових витрат.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, питання про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат в силу вимог ч. 3 ст. 270 ЦПК України розглядається в порядку спрощеного провадження, та у відповідності з приписами ч. 4 зазначеної статті без повідомлення сторін та інших учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 представляв інтереси відповідачів на підставі договорів про надання правничої допомоги від 13 грудня 2018 року та від 28 грудня 2018 року.

Звертаючись до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, відповідачі надали детальний опис та розрахунок витрат на правничу допомогу, згідно якого адвокатське об`єднання надало наступні послуги з наданням правничої допомоги, а саме:

1. Аналіз матеріалів судової справи № 357/8110/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства Великодимерської селищної ради «Комунальна служба реєстрації речових прав» Мироненко Юлії Юріївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно.

2. Узгодження правової позиції щодо захисту прав та законних інтересів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 під час вивчення та аналізу рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року, яким було задоволено позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші».

3. Підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2019 року.

4. Підготовка та подання письмових клопотань до Київського апеляційного суду щодо розгляду апеляційної скарги.

5. Отримання додаткових доказів у справі.

6. Представництво інтересів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 під час судових засідань в Київському апеляційному суді.

На підтвердження оплати послуг за надання правничої допомоги відповідачі надали квитанції до прибуткового касового ордеру, згідно з яких кожна з них сплатила по 21 000 грн. за надання зазначених послуг.

Апеляційний суд вважає завищеним зазначений розмір витрат на правничу допомогу, виходячи з наступного.

ОСОБА_3 представляв інтереси обох відповідачів у справі, які є співвласниками однієї земельної ділянки, відносно якої виник спір. Підстави позову та вимоги, заявлені до відповідачів, є ідентичними та не потребують зібрання доказів, аналізу матеріалів справи, узгодження позиції щодо захисту прав та інтересів окремо щодо кожного з відповідачів.

А, відтак, надання послуг, зазначених у пунктах 1-2 детального опису, відносно кожного з відповідачів, а також стягнення коштів за такі послуги з кожного з них є необґрунтованими.

ОСОБА_3 подавалася одна апеляційна скарга в інтересах відповідачів. В апеляційній скарзі оскаржувалося рішення, яким вирішено питання про позовні вимоги позивача, заявлені до відповідачів, як до співвласників спірної земельної ділянки. Тобто, характер спірних правовідносин не потребував обґрунтування доводів апеляційної скарги кожним відповідачем окремо.

Одним із видів послуги була підготовка та подання письмових клопотань до Київського апеляційного суду щодо розгляду апеляційної скарги. 16 липня 2019 року ОСОБА_3 подавав клопотання про приєднання до матеріалів справи копії колективного звернення (повідомлення) про дострокове розірвання договорів оренди землі. У переліку додатків до клопотання було зазначено копію заяви ОСОБА_5 від 10 травня 2019 року, копію повідомлення про розірвання договорів оренди землі від 22 липня 2017 року, копію поштового опису про відправлення від 22 липня 2017 року, копію довідки Фурсівської сільської ради від 15 липня 2017 року. Проте, апеляційний суд ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання від 17 липня 2019 року, відхилив зазначене клопотання через відсутність поважних причин неподачі зазначених доказів до суду першої інстанції.

Вчинення представником в інтересах довірителя дій поза межами встановлених законом строків та з порушенням процесуального порядку свідчить про неналежність надання правової допомоги, а, відтак, вартість таких послуг не може компенсуватися стороною позивача.

Що стосується вчинення представником відповідачів дій щодо отримання додаткових доказів у справі, то у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що представник звертався до будь-яких підприємств, установ, організацій, посадових осіб, фізичних осіб чи будь-яких органів влади із будь-якими запитами, зверненнями, вимогами для отримання додаткових доказів у справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК України відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Сторони договору про надання правничої допомоги включили до детального опису та розрахунку витрат на правничу допомогу послугу представництва інтересів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 під час судових засідань в Київському апеляційному суді. Однак, у суді апеляційної інстанції відбулося лише одне судове засідання, яке тривало протягом 40 хвилин. Доводи, якими обґрунтовувалася апеляційна скарга та пояснення, які надав представник відповідача у судовому засіданні, стосувалися обох відповідачів та між ними не було розмежування.

З урахуванням вищезазначених обставин, апеляційний суд вважає, що співмірним із складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання послуг, обсягом наданих адвокатом послуг буде розмір витрат, який становить 6 000 грн. на кожного з відповідачів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші», місцезнаходження - вул. О. Гончара, 1/42, оф. 509, м. Біла Церква, Київської області, ідентифікаційний код 03755348, на користь ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші»,місцезнаходження - вул. О. Гончара, 1/42, оф. 509, м. Біла Церква, Київської області, ідентифікаційний код 03755348, на користь ОСОБА_2 , проживаючої по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року.

Судді: Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Мережко М.В.