Провадження 2/127/2931/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Сичука М. М. ,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ГУНП у Вінницькій області Дмитрук Ю.Д. надала суду клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що оскільки арешт майна було накладено у межах кримінальної справи за процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом, спір про право власності на майно між суб`єктами цивільних правовідносин відсутній, питання про скасування арешту підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 було накладено арешти: реєстраційний номер обтяження 1546570, підстава обтяження: Постанова, АА 946985, 09.12.2004, ВДВС Вінницького МУЮ; реєстраційний номер обтяження 5320925, підстава обтяження: ухвала б/н, Ленінський районний суд м. Вінниці; реєстраційний номер обтяження 9057531, підстава обтяження: Постанова, б/н, 14.09.2009, МВС України ВМУ УМВС України у Вінницькій області Замостянський РВ.

Згідно ст. 19 ч. 1 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Пунктом 2 цієї ж постанови визначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З аналізу вищенаведених положень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 2 Постанови № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», вбачається, що вимоги ОСОБА_1 щодо звільнення майна з-під арешту та скасування запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про накладення арешту підлягають розгляду саме в порядку цивільного судочинства, оскільки в даному випадку, ОСОБА_1 як власник позбавлений можливості розпорядження квартирою АДРЕСА_1 , через наявність арешту, у зв`язку з чим його право власника обмежене та порушене.

Крім того, статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, на переконання суду, допущене щодо позивача порушення носить цивільно-правовий характер, оскільки воно обмежує його у праві на розпорядження часткою будинку, власником якої він є, і в кінцевому підсумку означає порушення прав позивача, як власника, що є недопустимим відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, які встановлюють та гарантують непорушність права власності.

З огляду на викладене, клопотання представника ГУНП у Вінницькій області про закриття провадження у справі є необґрунтованим, оскільки між сторонами виникли саме цивільні правовідносини, та звернення ОСОБА_1 до місцевого загального суду із позовом в порядку цивільного судочинства є законним, та таким, що не суперечить правилам визначення підсудності.

Крім того, суд вважає дане клопотання передчасним, оскільки судом не встановлено, на підставі чого та в межах якого судочинства вчинені обтяження нерухомого майна.

Керуючись ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Дмитрук Юлії Дмитрівни про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця, Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя