ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» вересня 2019 року м. Херсон

Справа №667/6080/13-ц

Провадження № 22-ц/819/1304/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Радченка С.В.
суддів:Майданіка В.В.,
Орловської Н.В.,
секретарПрушинська О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 24 червня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Корабельний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року заявники звернулись до суду із вищевказаною заявою та з уточненнями остаточно просили визнати виконавчі листи, що видані Комсомольським районним судом м. Херсона на виконання судового рішення в справі №667/3454/15-ц від 21.09.2015 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою заяву задовольнити. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Херсонського міського суду від 24.03.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21.06.2017 року визнано недійсним договір оренди, який був предметом розгляду справи №667/6080/13-ц, а тому відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сум за вказаними виконавчими листами та їх треба визнати такими, що не підлягають виконанню.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду, адвокат Проценко Л.С., яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила відхилити доводи апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану.

1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що визначені заявником підстави не є достатніми для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.01.2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання договору оренди, стягнення збитків, моральної шкоди, перерахунку з оплати оренди задоволений в повному обсязі, розірвано договір оренди нежитлового приміщення, розташованого на АДРЕСА_1 від 01 жовтня 2002 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за №31; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збитки, які складаються із понесених витрат у сумі 6553,29 грн., не отриманого прибутку у сумі 1218267 грн. та моральну шкоду у сумі 10000,00 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 4482,68 грн. - перерахунок за період здійснення перешкод щодо оренди приміщення з 08.07.2013 р. по 30.09.2013 р., сплачені ним; стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати у сумі 3770,40 грн.; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, стягнення заборгованості по оплаті оренди, стягнення орендної плати відмовлено у зв`язку з необгрунтованістю позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 13.03.2014 року, залишеним без змін судом касаційної інстанції, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.01.2014 р. в частині стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збитків, які складаються із понесених витрат, не отриманого прибутку, моральної шкоди, стягнення грошових коштів солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 - перерахунку за період здійснення перешкод, щодо сплати оренди приміщення в період з 08 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року, а також стягнення солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, стягнення збитків, моральної шкоди, перерахунку з оплати оренди та судових витрат задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збитки, які складаються із понесених витрат у розмірі 3276,65 грн. з кожного, а всього у розмірі 6553,29 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збитків, які складаються із неотриманого прибутку у розмірі 67681,50 грн. з кожного, а всього у розмірі 135363 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2241,34 грн., з кожного, а всього 4482,68 грн., перерахунок за період здійснення перешкод, щодо сплати оренди приміщення в період з 08 липня 2013 року по 30 вересня 2013 року сплачені ОСОБА_4 ; у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди відмовлено; стягнуто з ОСОБА_5 - 1256,80 грн., ОСОБА_3 - 1256,80 грн., ОСОБА_2 - 1256,80 грн. на користь ОСОБА_4 судові витрати, а всього у розмірі 3770,40 грн.; в решті рішення суду залишено без змін.

На виконання вищезазначених судових рішень 03.04.2014 року Комсомольським районним судом м.Херсона було видано виконавчі листи №667/6080/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів в загальному розмірі 74 456, 29 грн.

Зазначені виконавчі листи перебувають на примусовому виконанні в Корабельному ВДВС м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області у справі № 766/402/17 від 21.06.2017 року залишено без змін рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24.03.2017 року, яким визнано недійсним договір оренди приміщення №31, укладений 01.10.2002 року між приватним підприємцем ОСОБА_5 і приватним підприємцем ОСОБА_4 , з усіма додатками і доповненнями. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 320 грн., по 160 грн. з кожного, стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 320 грн., по 160 грн. з кожного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

При цьому, слід зауважити, що словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Із вказаного слідує, що здійснення виконавчого провадження має на меті забезпечити реальне виконання, зокрема, судових рішень з тим, щоб забезпечити захист прав, свобод чи інтересів, осіб, на користь яких ці рішення винесено.

Апеляційний суд враховує, що рішенням Херсонського міського суду від 24.03.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21.06.2017 року визнано недійсним договір оренди, який був предметом розгляду справи, за наслідками якої видано виконавчі листи, і тим самим констатовано відсутність у стягувача права на отримання коштів від боржників за недійсним правочином, оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків (ст.216 ЦК).

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що визначені заявниками підстави не є такими для визнання виконавчих листів не підлягаючими виконанню, оскільки ст.432 ЦПК України, яка регламентує визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, передбачає, що можуть існувати інші (тобто такі, що не наведені у диспозиції цієї статті) причини, за яких виконавчі документи не підлягають виконанню. Суду першої інстанції слід було врахувати, що п.5 ч.1 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено однією з підстав закінчення здійснення виконавчого провадження - визнання судом виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Таким чином, враховуючи той факт, що рішенням суду в іншій цивільній справі визнано недійсним договір оренди, що був предметом розгляду цивільної справи, за наслідками якої видано виконавчі листи, визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню є належним способом захисту своїх прав боржником у виконавчому провадженні, а виконавче провадження, за наведених обставин, може здійснюватися тільки за умови не набрання таким рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2017 року було відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів оренди нежитлових приміщень та зупинено виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 березня 2017 року до закінчення касаційного провадження (т.6 а.с.100).

За таких обставин рішення суду про визнання договору оренди недійсним, на яке посилаються заявники, не підлягає виконанню до закінчення касаційного провадження в справі, а тому звернення із заявою в порядку ст.432 ЦПК в іншій цивільній справі є передчасним, що як наслідок є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Приймаючи до уваги, що оскарженою ухвалою суду першої інстанції спір по суті вирішено вірно, колегія судді вважає можливим залишити її без змін, зауваживши, що підставою для відмови в задоволені заяви є обставини, викладені в мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 червня 2019 року залишити без змін, зауваживши, що підставою для відмови в задоволені заяви є обставини, викладені в мотивувальній частині даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2019 року.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська