Ухвала

11 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 442/5998/15-ц

провадження № 61-16755ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Коцан Русланом Мар`яновичем, на рішення апеляційного суду Львівської області від 25 серпня 2016 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 березня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 25 серпня 2016 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Львівської області від 23 листопада 2017 року, апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Заочне рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 березня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа - Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредиту від 26 вересня 2012 року № 88009, укладеним між ПАТ «Астра Банк» та

ОСОБА_1 на суму 147 943,00 грн, звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру

АДРЕСА_1 шляхом передачі іпотекодержателю

ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність відповідно до іпотечного договору від 26 вересня 2012 року, укладеного між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії реєстрації права власності на іпотечне майно.

Припинено право власності іпотекодавця ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

05 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Коцан Р. М. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 25 серпня 2016 року та залишити в силі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 березня 2016 року.

Відповідно до підпункту 14 пункту першого розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від

03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом статті 325 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено судом апеляційної інстанції 25 серпня 2016 року. Таким чином останнім днем оскарження, з врахуванням вимог статті 325 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) було 14 вересня 2016 року.

Представник ОСОБА_1 адвокат Коцан Р. М. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою 05 вересня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження більш ніж два роки.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення апеляційного суду отримано 30 серпня 2019 року. Крім того, ОСОБА_1 не була обізнана щодо апеляційного оскарження позивачем рішення суду першої інстанції. Факт неотримання нею процесуальних документів у даній справі підтверджується матеріалами справи (конверти, повернені до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання). В матеріалах провадження також містяться докази про те, що ОСОБА_1 хворіла, їй було проведено операцію і в цей час вона проживала у своєї доньки. 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 було виявлено зламані замки вхідних дверей її квартири та стало відомо про факт продажу спірного нерухомого майна банком новому власнику. 30 серпня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коцан Р. М. ознайомився з матеріалами справи № 442/5998/15.

На підтвердження вказаного заявником додано копію заяви Коцан Р. М. про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, копію заяви та пояснень ОСОБА_1 до Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30 серпня 2019 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня

2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 03 квітня

2008 року).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, представником ОСОБА_1 . - адвокатом Коцан Р. М. не надано Верховному Суду належних доказів щодо неповідомлення апеляційним судом ОСОБА_1 про розгляд справи або порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення, не надано доказів отримання представником заявника оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції 30 серпня 2019 року.

Таким чином, заявнику слід надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження до моменту звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та надати відповідні докази в оригіналах або завірені в установленому порядку їх копії (довідка із суду, поштового відділення зв?язку тощо).

На підставі викладеного, згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку.

Керуючись статтями 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Коцан Русланом Мар`яновичем, на рішення апеляційного суду Львівської області від 25 серпня 2016 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило