Справа 431/471/19
Провадження 2/431/354/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

судді Логвіненко Т.Г.,

за участі секретаря Гапотченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 18.06.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 3365, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачеві кредит у розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 кредитного договору становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. Цього ж дня з ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 3365/1, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 , що випливають з кредитного договору № 3365 від 18.06.2013 р. Станом на 14.01.2019 року загальна заборгованість становить 11742,25 гривень.

14.01.2019 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги згідно якого КС «Імперіал ЛТД» в порядку та на умовах, визначених договором передав ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набув право вимоги, належне спілці, і стає кредитором за кредитним договором № 3365 від 18.06.2013 року, укладеного між спілкою та ОСОБА_2 . Тому, просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором № 3365 від 18.06.2013 року у розмірі 11742,25 гривень.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, про час, місце та дату судових засідань повідомлялися належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про направлення поштових відправлень за встановленим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, відзиву на позов не надано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 Ю ОСОБА_5 не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача та його представника.

26 липня 2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст. 629 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

18.06.2013 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 3365, згідно якого КС «Імперіал ЛТД» надав відповідачеві кредит у розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 кредитного договору становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем (а.с. 3-4). Цього ж дня з ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 3365/1, відповідно до якого ОСОБА_3 взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями боржника ОСОБА_2 , що випливають з кредитного договору № 3365 від 18.06.2013 р. (а.с. 5). Станом на 14.01.2019 року загальна заборгованість становить 11742,25 гривень (а.с. 7-9).

14.01.2019 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права вимоги згідно якого КС «Імперіал ЛТД» в порядку та на умовах, визначених договором передав ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 набув право вимоги, належне спілці, і стає кредитором за кредитним договором № 3365 від 18.06.2013 року, укладеного між спілкою та ОСОБА_2 (а.с. 17).

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно ч.2 ст.1 вказаного Закону України «Про кредитні спілки» від 20.12.2001р №2908-III, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 510 ЦК України сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор.

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.

Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Згідно ч.1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні зберігається зобов`язання повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Це банк або інша фінансова установа і цей перелік є вичерпним.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що договір відступлення права вимоги від 14.01.2019 р., укладений між КС «Імперіал ЛТД» та позивачем ОСОБА_1 , не може бути підставою для правонаступництва позивачем ОСОБА_1 прав кредитора у зобов`язаннях щодо відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перед КС «Імперіал ЛТД» за кредитним договором № 3365 від 18.06.2013 року, як такий що суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову за необґрунтованістю.

На підставі ст.ст.509,510,512,526,1054 ЦК України, Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст.11-13, 263-265,268, 280, 281 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Старобільського районного суду Луганської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т. Г. Логвіненко