ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/488/19 Номер провадження 22-ц/814/1795/19Головуючий у 1-й інстанції Антонов А.А. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Панченка О. О.

суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

за участю секретаря: Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Говорової Світлани Леонідівни

на ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 23 травня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді: Антонова А.А.,

за заявою представника ОСОБА_2 - адвоката Кубай Юрія Миколайовича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики в сумі 1469753,74 грн.

14 травня 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Кубай Юрій Миколайович, подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на належне ОСОБА_1 , нерухоме майно - нежитлову будівлю магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_1 ).

Заява мотивована тим, що 25 березня 2016 року ОСОБА_3 надав в борг ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 1 312 500 грн., що еквівалентно 50 000 доларам США, зі строком повернення коштів до 30.12.2018 р., але у встановлений строк відповідач грошові кошти не повернув. Суд забезпечив позов шляхом накладення арешту на належний відповідачу житловий будинок, але даного майна недостатньо для повного погашення боргу. Вказує, що відповідач ухиляється від повернення боргу, що може провести відчуження вказаного нерухомого майна, та в подальшому, в разі прийнятті рішення про задоволення позову, ускладнити чи унеможливити виконання рішення щодо примусового стягнення боргу, тому просив суд вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою Чутівського районного суду Полтавської області від 23 травня 2019 року заяву задоволено.

Накладено арешт на нежитлову будівлю магазину, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

З вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого апеляційну скаргу подала його представник - адвокат Говорова Світлана Леонідівна. В апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у повному обсязі.

Вважає ухвалу незаконною, такою, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, посилається на те, що сама заява не відповідала вимогам закону, а саме ст. 151 ЦПК України. Крім того зазначає, що арешт нежитлової будівлі магазину не співмірний з заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Верховний Суд дав розяснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши надані суду апеляційної інстанції матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю магазин, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що незабезпечення позову може викликати невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому, доводи наведені в апеляційній скарзі про те, що позивачем не зазначено жодних обґрунтованих причин у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та не обґрунтовано підстави застосування саме даного виду забезпечення позову є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір, предметом якого є стягнення боргу з ОСОБА_1 , в сумі 1469753,74 грн. В свою чергу, відповідач, як власник нерухомого майна - нежитлової будівлі магазину, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , може здійснити дії по відчуженню вказаного майна, що може вплинути на права позивача та можливість виконання рішення суду. При цьому, заборона відчуження нерухомого майна не перешкоджає власнику користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, окрім як відчужувати. Вжиті судом заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок належний відповідачу не забезпечать, в разі прийняття рішення про задоволення позову, його належне виконання.

Невідповідність заяви про забезпечення вимогам процесуального закону не може бути підставою для скасування вірного по суті судового рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов у вказаний в ухвалі Чутівського районного суду Полтавської області від 23 травня 2019 року спосіб. Обраний судом першої інстанції захід забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та ґрунтується на положенні ст. 150 ЦПК України, за змістом якої позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що нежитлова будівля магазину є спільною сумісною власністю подружжя не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, тому до уваги колегією суддів не беруться.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду та не свідчать про порушення ним норм процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1п.1, 375, 381, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Говорової Світлани Леонідівни залишити без задоволення.

Ухвалу Чутівського районного суду Полтавської області від 23 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 03 вересня 2019 року.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді: Т.В. Одринська

В.П. Пікуль