Справа № 466/5999/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Донченка Ю.В.

секретаря Семків Х.І.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором фінансового лізингу № К200А!00000052 від 15.02.2016 року укладеного між ними в розмірі 36 531,54 грн., судовий збір 1921 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 15.02.2016 року між ним та позивачем був укладений Договір лізингу, за умовами якого Товариство передало у платне користування відповідачу транспортний засіб - автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307-42, 2006 року випуску, № кузова: НОМЕР_1 , тип-хетчбек, реєстраційний номер НОМЕР_2 , загальною вартістю 37 000 грн., строком на 60 місяців, а відповідач зобов`язався прийняти автомобіль, сплачувати позивачу встановлені договором щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат, пов`язаних з виконанням договору, після закінчення строку якого право власності на автомобіль переходить до відповідача. Проте, належним чином не виконуючи умови договору, у відповідача утворилась вказана заборгованість, внаслідок чого виникла необхідність у зверненні до суду з вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду справи.

Представник позивача в письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному розділом І главою 7 ЦПК України, про причини неявки до суду він не повідомив, у встановлений строк відзив на позов не подав, суд за згодою представника позивача вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.02.2016 року відповідач підписав заяву про приєднання до публічного договору № К200А!00000052 від 15.02.2016 року, згідно з якою надав свою згоду на приєднання до публічного договору про надання фінансового лізингу на умовах, визначених цим договором, який розміщено на офіційному веб-сайті компанії www.planetavto.com.ua.

Заява разом з додатками, Умовами та правилами надання банківських послу, Тарифами складає Договір лізингу, строком на 60 місяців з моменту підписання Додатку 2 до Договору, відповідно до умов якого лізингодавець - Товариство зобов`язується передати лізингоодержувачу - позивачу на умовах фінансового лізингу в користування предмет лізингу - Автомобіль, а позивач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати щомісячні лізингові платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Щомісячні платежі включають у себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу, відсотки за користування предметом лізингу, комісію за проведення щомісячного моніторингу предмету лізину на загальну суму в розмірі 974,17 грн., згідно п. 14.3. Договору.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 12.01.2016 року зазначений Автомобіль належить на праві власності Товариству.

Проте, відповідач взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим, відповідно до наданого суду розрахунку суми заборгованості станом на 06.06.2019 заборгованість за Договором лізингу становить 36 531,54 грн., яка складається з: відшкодування вартості предмету лізингу 13 412,88 грн.; простроченої заборгованості по вартості предмету лізингу 7 926,44 грн., відсотків 72,84 грн., прострочених відсотків 7 240,84 грн., простроченої комісії 1 139,28 грн., пені 6 739,26 грн.

Пунктом 14.1.7. заяви про приєднання встановлено, що після прийняття позивачем рішення про надання фінансового лізингу відповідач вносить аванс у розмірі 13 400 грн.

Згідно Додатку № 2 до Договору зазначено детальний розпис згідно графіку обов`язкових щомісячних лізінгових платежів, які складаються з відшкодування частини вартості Предмету лізінгу, відсотків за користування предметом лізінгу (що складає 24% на рік), комісії за проведення щомісячного моніторінгу Предмету лізінгу.

Предмет лізингу був фактично переданий позивачем відповідачу, що підтверджується специфікацією та актом приймання-передачі (додаток № 1 до договору, а.с.7).

Відповідно до статтей 526, 530, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу у встановлений строк його виконання, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.1 ЗУ «Про фінансовий лізинг».

У відповідності до ч.2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п.3, ч.2 ст.11, ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі. Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Оскільки позивачем надано докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов Договору лізингу та існування заборгованості по тілу кредиту та відсотках, зазначеної в позовній заяві, а також враховуючи позицію відповідача, який не оспорив ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, які у разі задоволення позову покладаються на відповідача (ст.141 ЦПК України).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 6 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України»).

За подання позовної заяви позивачем сплачено 1921 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням від 11.07.2019 № 2081.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС» заборгованість за Договором фінансового лізингу № К200А!00000052 від 15.02.2016 року у розмірі 36 531,54 грн., а також сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в сумі 1921 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Шевченківський районний суд м. Львова.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОКРЕДИТ ПЛЮС», , юридична адреса: 49126, м. Дніпро, пр. Праці, 2Т;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1

Текст рішення складено та підписано 04.09.2019 року.

Суддя Ю. В. Донченко