печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Ясеновенко К.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача завданої матеріальної шкоди у розмірі 190 914,00 грн. та моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . З вини відповідача, власника квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться поверхом вище, було затоплено житло позивача, внаслідок чого завдано йому матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді від 02 жовтня 2018 року залишено без руху позов та надано строк для усунення недоліків, які у встановлений строк усунуто позивачем, а тому ухвалою від 27 лютого 2019 року відкрито провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження, сторонам роз`яснено підстави, час та черговість подання заяв по суті справи.

Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи за правилами позовного (спрощеного) провадження, відзив, заяв або клопотань не подав.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25 лютого 2009 року.

24 червня 2018 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_1 вищезазначеного будинку з квартири, що знаходиться поверхом вище за № 4, власником якої є відповідач.

Відповідно до Акту від 03 серпня 2018 року про огляд квартири, яким встановлено, що в кухонній кімнаті площею ~ 11 кв.м. на стелі, облаштованій гіпсокартонними плитами та по фарбованій водоемульсійною фарбою спостерігаються жовті плями від залиття загальною площею ~ 0,5 кв.м., дверна коробка та лиштва мають місця деформування; в ванній кімнаті площею ~ 2,0 кв.м. на стелі, облаштованій гіпсокартоннимиплитами та пофарбованій водоемульсійною фарбою спостерігаються жовті плями від залиття загальною площею ~ 0,5 кв.м.,стіни влаштовані кахельною плиткою, дверна коробка та лиштва мають місця деформування; з коридорі площею ~ 3,0 кв.м. влаштовано шкаф купе, стеля облаштована картонними плитами та пофарбована водоемульсійною фарбою, по всій площіспостерігаються жовті плями від залиття, стіни оздоблені шпалерами, які мають кепі відшарування площею ~ 5,0 кв.м., та часткове здуття підлоги площею =1,5 кв.м.,та пошкоджено плінтус 1,5 п/м; в туалетній кімнаті дверна коробка та лиштва мають місця деформування.

Згідно зі звітом № 58/18 від 27 серпня 2018 року, виготовленим ФОП « ОСОБА_3 » розмір матеріальних збитків, який завдано власнику в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 станом на момент складання даного звіту становить 190 914,00 грн.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності ч. 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вдаючись в аналіз даних положень закону, для покладення на особу відповідальності за заподіяння майнової та моральної шкоди, зокрема в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов`язкових умов: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою, вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, деліктна відповідальність настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Судом також встановлено, що завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно - правових обов`язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства України, які мають загальнообов`язковий характер.

Оскільки, в ході розгляду справи, відповідачем знайшов підтвердження факт залиття квартири, суд приходить до висновку про доведення обставин на які має місце посилання позивача.

Даючи правову оцінку доказам у справі, враховуючи те, що залиття квартири позивача відбулася з вини відповідача, що встановлено актом про залиття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди відповідно до звітом № 58/18 від 27 серпня 2018 року у розмірі 190 914,00 грн. підлягають задоволенню.

Разом із цим, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Поряд із цим, моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Проаналізувавши зазначені норми закону та зібрані докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки в ході розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт завдання моральної шкоди позивачу у визначеному нею розмірі, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

У зв`язку із частковим задоволенням позову вбачаються підстави для покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що відповідає положенням п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) у відшкодування матеріальної шкоди 190 914,00 грн.

В задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 2 209,14 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. А. Писанець