ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/40/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304080000 Опалинська О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2019 року у складі судді Опалинської О.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою (ТДВ) відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - :

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ТДВ «СК «Кредо», посилаючись на порушення відповідачем його права на отримання страхової виплати за укладеним між сторонами договором добровільного страхування від нещасних випадків від 18.09.2016 року із страховою сумою 50 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що 01.04.2018 під час катання на лижах позивач впав та отримав закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив.

З 04.04.2018 року по 13.04.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Смілянській центральній районній лікарні в неврологічному відділенні а з 15.05.2018 року по 22.05.2018 року - в неврологічному відділенні для хворих з порушенням мозкового кровообігу КЗ «Черкаська обласна лікарні Черкаської обласної ради».

Внаслідок виникнення даної страхової події позивачеві присвоєно ІІ групу інвалідності.

10.04.2018 звернувся до ТДВ «СК «Кредо» з заявою про настання страхової події за договором від 18.08.2018, проте отримав відмову у виплаті страхової суми.

Відмова ТДВ «СК «Кредо» мотивована пунктом 11.5 договору, а саме, що у разі несплати або неповної сплати відповідної частини страхового платежу договір не набуває чинності і жодні виплати страхового відшкодування по ньому не здійснюються.

Всупереч доводам страхової компанії ОСОБА_1 надав до документів про страховий випадок розрахунок проведення страхових платежів, які компанія не взяла до уваги.

Посилаючись на викладені доводи, позивач просив стягнути з ТДВ «СК «Кредо» на свою користь страхову суму 50 000 грн. та понесені ним витрати на правничу допомогу.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхову суму в розмірі 50 000 грн. відповідно до договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №CSSBNS-167IG7T та 9400 грн. понесених витрат на правничу допомогу, а всього 59 400 грн.

Стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до п 15.1.3 договору страхування укладеного між сторонами при несплаті страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки договір припиняється та втрачає свою чинність. При цьому, договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший, або черговий, страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом 10 робочих днів з дня пред`явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору.

Суд встановив, що страхувальник сплачував щомісячні страхові платежі з 24 серпня 2016 року нерегулярно, однак, представником відповідача не надано суду доказів щодо несплати ним чергових платежів за письмовою вимогою страховика протягом 10 робочих днів з дня її пред`явлення.

Крім того, позивач і в подальшому після настання страхового випадку продовжував сплачувати страхові платежі, однак, жодного листа на предмет припинення дії договору страхування від ТДВ СК «Кредо» йому надіслано не було. Тому суд дійшов висновку, що дія договору страхування не була припинена станом на 01.04.2018.

У зв`язку з задоволенням позову та підтвердженням позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу суд стягнув понесені позивачем судові витрати з відповідача.

Рішення оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

ТДВ «СК «Кредо» вважає рішення таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд застосував положення договору страхування, які відсутні в договорі. Виплата 100% страхової суми передбачена в договорі у випадку смерті застрахованої особи. Також апелянт вказує на те, що на момент настання травми 01.04.2018 договір страхування припинив свою дію 06.03.2018 року, а поновлення його дії відбулось 05.04.2018 року, у зв`язку з чим випадок, що стався 01.04.2018 року, не підпадає під дію договору страхування.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до договору страхування встановлено виплату у розмірі 10% від страхової суми за забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив при стаціонарному строку лікування не менше 14 днів. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні 10 днів, а саме з 04.04.2018 по 13.04.2018.

Посилаючись на викладені аргументи, апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від ОСОБА_1 , в якому він не погоджується з доводами апелянта. Зокрема, зазначає, що договір страхування не був припинений на момент отримання ушкодження здоров`я 01.04.2018. ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні не 10 днів, як вказує апелянт, а більше. Розрив у лікарняних свідчить, на його думку, про невизначеність діагнозу. Доводи апеляційної скарги вважає безпідставними та необґрунтованими, тому просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не відповідає зазначеним вище вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що 18 серпня 2016 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» та ОСОБА_1 було укладено договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків №CSSBNS-167IG7T на підставі публічної оферти ТДВ «СК України «Кредо» та акцепту страхувальником даної оферти. Факт укладання договору страхування підтверджується даним полісом. Поліс є дійсним за наявності сплати страхового платежу на відповідний сплачуємий період страхування (а.с. 14, 46).

ОСОБА_1 , перебував на стаціонарному лікуванні з 04 квітня 2018 року по 13 квітня 2018 року з діагнозом - забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив з стійким цефалічним, вираженим церебрастенічним синдромом. Травма отримана 01 квітня 2018 року під час катання на лижах, де ОСОБА_1 впав та вдарився головою. Зазначене підтверджується випискою з історії хвороби № 1476/203 Смілянської центральної районної лікарні (а.с. 8).

Відповідно до виписки з медичної карти № 04608 Черкаської обласної лікарні Ткаченко І.В. поступив на лікування до вищевказаного закладу 15 травня 2018 року та був виписаний 22 травня 2018 року. Перебував у закладі із діагнозом - відновний період повторних мозкових геморагічних інсультів (а.с. 9).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААБ №126152 позивачеві встановлена ІІ група інвалідності за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01 вересня 2019 року (а.с. 4 на звороті).

ОСОБА_1 звертався до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, проте відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, визнавши подію 01.04.2018 року травматичним ушкодженням, яке виникло не під час дії договору страхування (а.с. 5-6, 17).

Відмова у виплаті страхового відшкодування страховиком мотивована тим, що дія договору була припинена на момент виникнення ушкодження здоров`я страхувальником у зв`язку з тим, що останній не вніс своєчасно черговий платіж за квітень місяць 2018 року.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 979 ЦК України, ч. 1 ст. 16 Закону України від 07.03.1996 року № 85/96-ВР «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 вказаного Закону України страховий випадок - це подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застраховані або іншій третій особі.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України № 85/96-ВР страхувальник вносить страховику певну плату згідно договором страхування, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією).

Відповідно до п. 4.3 договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків №CSSBNS-167IG7T від 18 серпня 2016 року (далі - договору страхування) цей договір укладено між страховиком і страхувальником відповідно до «Правил добровільного страхування від нещасних випадків № П-02», затверджених розпорядженням № 50 від 27.02.2007 року, зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України від 22.03.2007 (далі - Правила страхування) (а.с. 14, 46).

Згідно п. 6.1 договору страхування страховими випадками згідно з вказаним договором і правилами страхування є події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законом порядку (медичними закладами, судом, тощо).

Відповідно до п. 7 договору страхування договір діє 12 місяців з 24 серпня 2016 року 00 годин 00 хвилин по 23 серпня 2017 року 00 годин 00 хвилин включно (але не більше ніж сплачуємий період). При цьому договір набуває чинності з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем сплати страхового платежу на поточний рахунок страховика. Договір лонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів. Сплачуємий період страхування - 1 місяць та починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем надходження страхового платежу на поточний рахунок страховика. Якщо страховий платіж надійшов у діючому періоді страхування, то сплачуємий період починається з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем закінчення попереднього періоду страхування (а.с. 14).

Згідно з п. 11.5 договору страхування у разі несплати або неповної сплати відповідної частини страхового платежу договір не набуває чинності (або припиняє свою дію) і ніякі виплати страхового відшкодування по ньому не здійснюються.

Таким чином, укладеним договором передбачено, що дія договору триває 1 місяць з моменту внесення страхувальником чергового страхового платежу.

Згідно п. 4.2. Умов страхування по договору добровільного страхування від нещасних випадків (далі - Умов страхування) не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження, які відбулися до моменту набрання чинності цим договором та після припинення дії цього договору (а.с. 51).

Отже відповідно до умов страхування страхувальник зобов`язаний своєчасно сплачувати страхові платежі. Як вбачається з наданих платіжних доручень чергові страхові платежі (20 грн. 00 коп.) були сплачені позивачем 06.02.2018 (а.с. 124), тому договір пролонговано на 1 місяць, тобто до 05.03.2018 року. А наступний документально підтверджений за цим платіж здійснений страхувальником 04.04.2018 (а.с. 123).

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної інстанції у тому, що дія договору станом на 01.04.2018 року була припинена відповідно до п. 7 договору (полісу) страхування.

За таких обставин, страховик правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 11.5 договору страхування та п. 4.2 Умов страхування, що є невід`ємною частиною договору, пославшись при цьому на те, що подія 01.04.2018 кваліфікується як травматичні ушкодження, проте відбулась не під час дії договору страхування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на п. 15.1.3 договору страхування, який кореспондується з п. 3 ст. 28 закону України «Про страхування», та виходив з того, що матеріали справи не містять підтверджень, що страхова компанія направляла страхувальнику письмову вимогу про сплату чергового страхового платежу. А тому договір страхування не припиняв свою дію на час виникнення страхового випадку.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується.

Відповідно до п. 15.1.3 Додатку №3 «Особливі умови добровільного страхування від нещасних випадків клієнтів фінансових установ» Правил добровільного страхування від нещасних випадків № П-02 від 27 лютого 2007 року визначено, що при несплаті страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки дія договору припиняється та втрачає свою чинність за згодою сторін. При цьому, договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший, або черговий, страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом 10 робочих днів з дня пред`явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору (а.с. 72).

З зазначеного вбачається, що п. 15.1.3, на який посилався суд першої інстанції, міститься не в тексті договору (полісу) страхування, а в Правилах страхування.

Між тим у самому договорі визначені всі умови припинення дії договору страхування.

З аналізу пункту 4.3 договору (полісу) страхування вбачається, що договір укладено відповідно до Правил страхування. При цьому, в договорі відсутня пряма вказівка на те, що зазначені Правила страхування є невід`ємною частиною договору. Водночас, в договорі прямо передбачено, що Умови страхування є невід`ємною частиною договору страхування.

Тому, виходячи з вимог ст. 28 Закону України «Про страхування» для вирішення питання чи був припиненим договір на момент завдання здоров`ю позивача ушкоджень, слід керуватись умовами, які закріплені безпосередньо в договорі страхування.

Непереконливим також є посилання в рішенні районного суду на те, що позивач і в подальшому, після отримання травми, сплачував страхові платежі, а страховик не направив жодного листа страхувальнику про припинення дії договору.

Згідно з договором страхування, який є предметом дослідження у даній справі, він лонгується після кожної сплати страхувальником страхового платежу на певний період до наступної сплати. Тому у відповідача не було підстав повертати сплачені платежі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги. У зв`язку з невірним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення підлягає до скасування.

У зв`язку з ухваленням нового рішення у справі апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України.

За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1152 грн. 60 коп. слід стягнути з позивача.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 126152 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ (другої) групи до 01 вересня 2019 року (а.с. 4 зв.), тому звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин, апелянту слід компенсувати за рахунок держави судовий збір в розмірі 1 152 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2019 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування відмовити.

Компенсувати товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» судовий збір в сумі 1 152 грн. 60 коп. за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді