пр. № 2/759/5760/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

До Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 02.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків.

Одночасно з пред`явленням позову позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить суд зупинити виконання виконавчого напису № 1401 від 18.06.2018 року, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Гуревічовим О.М., який знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Татарченко В.Г. за № 56846668.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає про те, що за оспорюваним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Татарченко В.Г. відкрито виконавче провадження ВП № 56846668. Підставою для подання зазначеного вище позову є порушення, на думку позивача, приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. порядку вчинення виконавчого напису, а саме, останній не отримував від позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення часткового погашення заборгованості, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним. Крім того, довідкою про відсутність кредитної заборгованості виданої АТ "Ідея Банк" 24.01.2019 року підтверджується відсутність заборгованості за кредитним договором №Z06.223.71667 від 25.05.2016 року, який укладений між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 .

Заявник, із посиланням на статтю 149 Цивільного процесуального кодексу України, вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову з додатками, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно пункту 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права.

Заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходу до забезпечення позову може призвести до того, що дохід позивача, як він зазначає, вже може бути стягнутий, оскільки на сьогоднішній день здійснюються активні виконавчі дії, що призведе до обмеження прав заявника на ефективний судовий захист.

При цьому, зупинення стягнення у виконавчому провадженні до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав заявника.

В даному випадку заявником зазначено, що останній оскаржує вищевказаний виконавчий напис нотаріуса шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою, відтак, враховуючи приписи пункту 6 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

За змістом частини 7 статті 153, частини 6 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з частиною 1 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (часина 4 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх учасників справи, а також відсутність обставин визначених частиною 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, відтак, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування до позивача зустрічного зобов`язання зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 149- 153, 157, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №1401, який було видано 18 червня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором Z06.223.71667 від 25.05.2016 року укладеного між Публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" та ОСОБА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржник: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (м. Львів, вул. Валова, буд. 11, ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко