РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу №637/863/19 (2/637/236/19) за позовною заявою: ОСОБА_1 до Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,-

участь у справі приймав: позивач - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст та фактичні обставини.

ОСОБА_1 12 липня 2019 року звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про втсановлення факту, родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майнов порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на нерухоме майно, та просив їх задовольнити. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_2 , яка була рідною сестрою його батьку - ОСОБА_3 . За свого життя ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого заповідала йому все належне їй майно.

Спадковим майном є житловий будинок АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок побудований у 1947 році . У 1977 році ОСОБА_2 його придбала у власність але документів на підтвердження цього факту не виявилось. Все свої життя тітка мешкала в даному будинку, проте право власності на вищезазначений житловий будинок не було зареєстроване за життя померлою в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації . Ним в строки, передбачені ст.1270 Цивільного кодексу України, було подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок він не отримав, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а також документів що підтверджують родинні відносини, тобто після смерті тітки було виявлено, що її прізвище згідно свідоцтва про смерть зазначено як ОСОБА_2 , а його прізвище - як ОСОБА_1 , та рекомендовано звернутися до суду. В адміністративному порядку дане питання вирішити виявилось не можливим.

Тому він вимушений звернутися до суду за визнання свого права та просить встановити факт, що він є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання представник відповідача Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області не з`явився, надав до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову ОСОБА_1 , не заперечує.

Суд заслухавши пояснення позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом про народження (серія НОМЕР_1 яке видане ЗАГС м. Балаклія від 11 жовтня 1950 року) засвідчено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився батько позивача (надалі мовою оригуналу) ОСОБА_3 , батьками якого зазначені : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З свідоцтва про народження (серія НОМЕР_2 виданого Бригадирівською сільською радою Балаклійського району Харківської області від 12 серпня 1977 року ) вбачається (надалі мовою документу), що тітка позивача ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої вказано відповідно: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_3 , виданого Бригадирівською сільською радою Балаклійського району Харківської області від 9 жовтня 1958 року) позивач по справі народився, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Бригадирівка Балаклійського району Харківської області, його батьками відповідно вказано: (мовою оригіналу ) ОСОБА_3 , ОСОБА_11 .

Свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 20 березня 2018 року) засвідчено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивача, ОСОБА_2 , яка постійно мешкала в с.Петропілля Шевченківського району Харківської області.

За життя ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований в 1947 році, господарські будівлі та споруди - з 1988 по 1990 роки, погріб - в 1960 році.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІУ «Споруди, які є особистою власністю господарства» записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності.

Довідкою № 02-20/175 Петропільської сільської ради від 04 березня 2019 року підтверджується, що згідно із погосподарською книгою за 1983-1985 роки по особовому рахунку № НОМЕР_5 в житловому будинку АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_2 , 1935 року народження - голова господарства.

Згідно з довідкою № 784 Петропільської сільської ради від 22 листопада 2018 року відповідно до записів у погосподарській книзі на 2016-2020 роки № 3 Петропільської сільської ради по особовому рахунку № НОМЕР_6 власником/співвласником/відповідальним квартиронаймачем, користувачем будинку АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 , яка на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була постійно прописана за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця.

Враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов`язані з набуттям ОСОБА_2 права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 року, згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу України від 18 липня 1963 року. А до спірних цивільних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), право власності -це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Однією із форм власності є приватна згіднго ч. 4 ст. 86 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об`єктів приватної власності є житловий будинок.

Згідно з відомостями погосподарського обліку Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, головою домогосподарства житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті рахувалася ОСОБА_2 .

Таким чином, належність ОСОБА_2 на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, доведена в судовому засіданні належними та допустими доказами: записами з погосподарської книги Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, технічним паспортом на житловий будинок від 04 жовтня 2018 року, виготовленим КП «Шевченківське бюро технічної інвентаризації» .

Відповідно до ч.2 п.3.1. Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19 березня 2013 року № 95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2013 року за № 612/23144, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

ОСОБА_2 залишила заповіт, за яким все належне спадкове майно яке їй буде належати заповідала у власність ОСОБА_1 , що вбачається з довідки №323/01-16 приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області від 15 серпня 2019 року. Також зазначено, що за спадковою справою №58/2018 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом 21 листопада 2011 року і зареєстрованого в реєстрі за №1333 на ім`я спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , пояснили, що ОСОБА_2 знають з 1977 року, коли вона приїхала в село. Того ж року вона придбала житловий будинок АДРЕСА_1 , кому мешкала до смерті. Померла не була одружена та не мала дітей. За нею доглядав її брат та племінник ОСОБА_1 , який її поховав та користувався майном .

Відповідно до листа приватного нотаріуса № 403/01-16 від 21 листопада 2018 року,позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та родинних відносин між померлою ОСОБА_2 та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.1, п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Часиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень позивача, свідків, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наданих суду доказів, пояснень свідків, приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту родинних відносин зі спадкодавцем, суд вважає необхідним задовольнити вимоги в цієї частині.

Щодо вимог ОСОБА_1 стосовно визнання за ними права власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов наступного.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва, про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено ,що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За правилами ст. 1233 Цивільного кодексу України- заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на ви падок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218, 1220 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову (зави) відповідачем (заінтересованими особами).

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, врахувавши, що задоволення позовних вимог не порушає нічиї прав та інтересів, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними та такими, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 268, 293, 315, 316 ЦПК України, ст.ст. 15,16,328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України, ст. 41 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595,пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є племінником ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: