справа № 356/189/18 головуючий у суді І інстанції - Голік Г.К.
провадження № 22-ц/824/9232/19 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП «04018» на рішення Березанського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП «04018», ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача ТОВ «АТП «04018» матеріальну шкоду у розмірі 228 873 грн. та 2 000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 жовтня 2017 року о 14 годині 30 хвилин на 14 км а/д ПСО Київ-Харків, ОСОБА_2 , перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, під час виконання трудових обов`язків, керуючи транспортним засобом «IVECO», що належить на праві власності ТОВ «АТП 04018», при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «CHEVROLET» під керуванням позивача, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, допустив зіткнення. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень. Вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу складає 93 241 грн., вартість відновлюваного ремонту - 135 632 грн. На даний час автомобіль «CHEVROLET» не відновлено. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля «CHEVROLET», була застрахована у НАСК «Оранта». Транспортний засіб «CHEVROLET» за добровільним договором страхування майна КАСКО не застрахований. Страхове відшкодування позивач не отримував. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано також і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях. На тривалий час позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності у пересуванні. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автомобілем, позивачеві довелося відкласти, а від деяких з них взагалі відмовитися, що спричинило проблеми з роботою. Розмір відшкодування моральної шкоди позивач визначає у 2 000 грн.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «АТП «04018»просить скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що на час настання дорожньо-транспортної пригоди правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля, яким керував ОСОБА_2 , та який на праві власності належав відповідачу, застрахована у ПАТ «СК «Здорово». 13 лютого 2017 року після огляду автомобіля представником страхової компанії позивач звертався до неї з заявою про виплату страхового відшкодування. Відмову у виплаті страхового відшкодування позивач не отримував від страхової компанії. При наявності таких обставин, позивач не уточнював позовні вимоги. З 04 травня 2017 року ОСОБА_2 знаходиться у трудових відносинах лише з ТОВ фірма «Гетьман», яка є самостійною юридичною особою. Судові витрати у розмірі 4581 грн. позивач не сплачував. Суд не конкретизує якими доказами підтверджений факт наявності трудових відносин ОСОБА_2 з відповідачем та виконання ним господарської діяльності на користь ТОВ «АТП «04018». Такі докази позивачем не надані, судом не витребувані. Третя особа надала нотаріально засвідчену заяву, текстом якої заперечує факт перебування у трудових відносинах з відповідачем. У складеному 17 жовтня 2017 року працівниками поліції протоколі зазначено, що ОСОБА_2 був працівником ТОВ фірма «Гетьман». Станом на 17 жовтня 2017 року не були встановлені товарно-транспортна накладна, шляховий лист, видаткова чи податкова накладні, господарчий договір. Копія протоколу від 17 жовтня 2017 рокудолучена позивачем до матеріалів справи. ОСОБА_2 не працював за сумісництвом в інших місцях. Третя особа була звільнена з ТОВ «АТП «04018» 28 квітня 2017 року. Відповідач також посилається на правові позиції Верховного Суду України у справі № 6-933цс16 від 16 січня 2015 року та у справі № 6-229цс14,Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц від 16 липня 2018 року. ТОВ «АТП «04018» зазначає, що ПАТ «СК «Здорово» має бути відповідачем у справі та виконати свої зобов`язання за договором. Відповідач посилається на ст. 1192 ЦК України та вказує на те, що позивач в суді визнав обставину, що до відновлення автомобіля він не приступав. Відповідач посилається на порушення судом ст. 1166, 1172, 1191, 1192, 1194 ЦК України, ст. 2, 7, 9, 22, 28, 29, 32, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази в частині наявності моральної шкоди, яка оцінена позивачем у 2 000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що право позивача на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди є застрахованою. ТОВ «АТП «04018» сам не був зацікавлений, щоб страхове відшкодування було виплачене страховою компанією. Зміна директора не може підтверджуватися лише внутрішніми наказами, протоколами товариства, так як для зміни директора необхідно не тільки рішення засновника, але і обов`язкове внесення змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. ТОВ «АТП «04018» не було надано суду журнал наказів про прийняття та звільнення з роботи працівників, що ставить під сумнів достовірність видання наказів про звільнення ОСОБА_2 . Згідно характеристики від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «АТП «04018» на посаді водія-експедитора. Між ТОВ «АТП «04018» та ТОВ «Гетьман» підписано договір, предметом якого є вантажні перевезення. Директор ТОВ «Гетьман» є засновником ТОВ «АТП «04018», а, отже, ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах як з ТОВ «Гетьман», так і з ТОВ «АТП «04018» та здійснює вантажні перевезення автомобілем відповідача ТОВ «АТП «04018». Розмір моральної шкоди, з яким не погоджується відповідач, є замалим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2017 року о 14 годині 30 хвилин на 14 км. а/д Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю «CHEVROLET» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі,на яку мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №164397 від 17 жовтня 2017 року, складеного відносно ОСОБА_2 , місце роботи - водій ТОВ «Гетьман», транспортний засіб «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 належить ТОВ «АТП «04018» (а.с.65, Т.1).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2017 року визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (а.с.11-12, Т.1).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.14-15, Т.1).

Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу автомобіля «CHEVROLET» д/н НОМЕР_2 з додатками, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «CHEVROLET», д/н НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, станом на дату дослідження, 27 листопада 2017 року, склав 93 241 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «CHEVROLET» д/н НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, станом на дату дослідження, 27 листопада 2017 року, склала 135 632 грн. (а.с.18-61, Т.1)

Відповідно до наказу ТОВ «АТП «04018» №1 від 22 лютого 2017 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду генерального директора з 22 лютого 2017 року (а.с.120, Т.1).

Відповідно до наказу ТОВ «АТП «04018» № 3 від 28 квітня 2017 року ОСОБА_2 звільнено з роботи за власним бажанням (а.с.121, Т.1).

Згідно довідки ТОВ «АТП «04018» від 16 квітня 2018 року з 01 травня 2017 року та по теперішній час товариство не мало та не має працівників, котрі б з товариством були пов`язані трудовими, цивільно-правовими чи іншими договірними відносинами (а.с.126, Т.1).

Відповідно до наказу №1 ТОВ «АТП «04018» від 16 квітня 2018 року визнано ОСОБА_4 таким, що прийняв посаду генерального директора товариства на безоплатній основі та приступає до виконання службових обов`язків генерального директора товариства з 16 квітня 2018 року (а.с.127, Т.1).

Згідно характеристики ТОВ «АТП «04018» від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_2 працює в товаристві на посаді водія-експедитора з 03 травня 2011 року (а.с.154, Т.1).

У нотаріально посвідченій заяві від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 пояснив, що реєстраційний документ на транспортний засіб «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 взяв самостійно та особисто із сейфа, в якому знаходилися документи на автомобілі ТОВ «АТП «04018» (адреса м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні 35/4). Автомобіль «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 , взяв із автопарку самостійно (адреса, вул. Польова 9, с. Мирне, Бориспільський р-н) та використав в особистих цілях для поїздки в м. Бровари. В трудових відносинах з ТОВ «АТП04018» з травня 2017 року не перебував, будь-яких дій 17 жовтня 2017 року в цілях та на користь ТОВ «АТП 04018» не виконував (а.с.159, Т.1).

Відповідно до довідки ТОВ «АТП «04018» від 23 травня 2018 року засновниками товариства були та на даний час є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (а.с.182, Т.1).

У нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_4 зазначив, що характеристику на громадянина ОСОБА_2 за вихідним № 35 від 23 жовтня 2017 року, в тому числі, що він працює водієм в ТОВ «АТП 04018», не писав та особисто не підписував. Підпис на характеристиці не відповідає його підпису та зроблений не ним. Станом на 17 жовтня 2017 року громадянин ОСОБА_2 в трудових стосунках з ТОВ «АТП «04018» не знаходився, в тому числі, не виконував роботу в цілях ТОВ «АТП 04018» та на його користь. Станом на 17 жовтня 2017 року громадянин ОСОБА_2 у ТОВ «АТП «04018» був лише одним із засновників (учасників) Товариства (а.с.183, Т.1).

Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_2 останній отримував заробіток у ТОВ «АТП «04018» в період часу з 2011 року по квітень місяць 2017 року включно (а.с.207-208, Т.1).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України ОСОБА_2 в період часу з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року отримував доходи в ТОВ «АТП «04018» в січні-лютому місяці (а.с.209, Т.1).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із засновників (учасників) та керівником юридичної особи є ОСОБА_2 (а.с.229-231, Т.1).

Відповідно до Статуту ТОВ «АТП 04018» ОСОБА_2 є учасником товариства (а.с.212-224, Т.1).

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ «Страхова компанія «Здорово» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.237-238, Т.1).

Транспортний засіб «IVECO», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахований на підставі полісу № АК/2358270 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого страховиком ПРАТ «СК «Здорово», строк дії з 12 листопада 2016 року по 11 листопада 2017 року (а.с.239, Т.1).

Відповідно до наказу №18/2017-к від 04 травня 2017 року ТОВ фірми «Гетьман» ОСОБА_2 прийнято на посаду помічника генерального директора (а.с.59, Т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що автомобіль позивача був пошкоджений внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_2 на час ДТП перебував у трудових (службових) відносинах з відповідачем ТОВ «АТП «04018», притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки в його діях встановлена вина у ДТП. Завдана позивачу шкода пошкодженням його автомобіля під час ДТП, яка мала місце 17 жовтня 2017 року, підлягає відшкодуванню відповідачем ТОВ «АТП «04018», як власником автомобіля, яким керував ОСОБА_2 . Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000 гривень є обґрунтованими.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, за змістом зазначених норм закону, для покладення майнової відповідальності на підприємство - власника транспортного засобу, необхідно наявність одночасно декількох умов, а саме дорожньо-транспортна пригода має бути вчинена з вини водія зазначеного транспортного засобу та останній під час її вчинення має виконувати свої обов`язки, передбачені трудовим договором.

Отже, сам факт перебування відповідача в трудових відносинах, без доведення факту виконання відповідачам трудових обов`язків саме на момент вчинення ДТП не може бути підставою до покладення відповідальності на підприємство в порядку ч. 1 ст. 1172 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказує на те, що 17 жовтня 2017 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний йому транспортний засіб. У заподіянні шкоди винним є ОСОБА_2 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем. У зв`язку з цим, позивач вважає, що ТОВ «АТП «04018» повинно відшкодувати йому матеріальну шкоду на підставі ст. 1172 ЦК України.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 18 квітня 2011 року та станом на 06 липня 2018 року ОСОБА_2 є керівником ТОВ «АТП «04018», а, отже, доведеним є факт перебування ОСОБА_2 в трудових відносинах з ТОВ «АТП «04018».

Однак, заявляючи позовні вимоги про стягнення з ТОВ «АТП «04018» матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів того, що 17 жовтня 2017 року, тобто, у день дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «IVECO», виконував трудові обов`язки, покладені на нього трудовим договором з ТОВ «АТП «04018».

В апеляційній скарзі ТОВ «АТП «04018» вказує на те, що на день дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 знаходився та знаходиться у трудових відносинах лише з ТОВ фірма «Гетьман».

Зазначене підтверджується наданим суду протоколом про адміністративне правопорушення (т. 1 а.с. 65) та визнано представником позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції зазначив у якості відповідачів крім ТОВ «АТП «04018» також і ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Здорово».

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки, ОСОБА_1 не заявляв жодних позовних вимог до ТОВ фірма «Гетьман», як і до самого ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «Здорово» - у апеляційного суду відсутні правові підстави перевірки наявності можливості стягнення коштів в якості відшкодування шкоди з зазначених осіб.

При цьому, позивач не звернув увагу, що транспортний засіб «IVECO» застрахований на підставі полісу № АК/2358270 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ СК «Здорово».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що право позивача на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди є застрахованою.

У той же час, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, право вимоги у ОСОБА_1 до ОСОБА_2 виникає у разі, якщо сума страхового відшкодування, виплачена страховою компанією чи сума що підлягає виплаті такою компанією, не покриває розмір заподіяних власнику транспортного засобу збитків.

Всупереч висновкам Великої Палати Верховного Суду викладеним у справі у справі №755/18006/15-ц, суд першої інстанції не взяв до уваги, що ліміт відповідальності ПАТ «Страхова компанія «Здорово» в даному випадку встановлений у розмірі 100 000 грн., а відтак, в силу вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин, можна дійти висновку, що у разі не доведення факту виконання трудових обов`язків в ТОВ фірма «Гетьман» на момент пригоди відповідачем ОСОБА_2 , останній є відповідальним за спричинену шкоду в обсязі, що не охоплюється лімітом відповідальності страхової компанії.

При цьому за умови відсутності жодних позовних вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 підстав до задоволення позову до зазначеної особи немає.

Розглядаючи справу та задовольняючи позовні вимоги до ТОВ «АТП «04018», суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, обставини, які суд вважав встановленими, є недоведеними, а, отже, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення та постановлення нового судового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3 496 грн. 84 коп. Вказана сума була сплачена ТОВ «АТП «04018». Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП «04018» задовольнити.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 24 квітня 2019 року скасувати та прийняти постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП «04018», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП «04018», місце знаходження - вул. Героїв Небесної Сотні, 35/4, м. Березань, Київської області, , судовий збір у розмірі 3 496 (три тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень, 84 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.