Ухвала

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-417/11

провадження № 61-7981ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченкіського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Львівського комунального підприємства «Тополя-406», третя особа - ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, встановлення термінів для звільнення жилого приміщення, накладення штрафу за систематичне порушення житлових прав, встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зобов`язання до укладення окремого договору житлового найму; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Львівського комунального підприємства «Тополя-406», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, зобов`язання до вчинення дій та зміну умов договору житлового найму; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченкіського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року, яка згідно поштового штемпеля здана до поштового відділення 13 серпня 2019 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченкіського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року та постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року, з посиланням на те, що отримав оскаржувану постанову апеляційного суду 08 квітня 2019 року, проте звертався до Львівського апеляційного суду із роз`ясненням порядку виконання судового рішення. Повний текст ухвали про відмову у роз`ясненні виконання судового рішення отримано ним 27 липня 2019 року.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не можна визнати поважними.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

ОСОБА_1 зазначає, що отримав копію постанови Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року 08 квітня 2019 року. Вказане свідчить, що заявник мав можливість подати касаційну скаргу у встановлені процесуальним законом строки.

Звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про роз`яснення порядку виконання судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження та не свідчить про наявність об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з касаційною скаргою.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Наведені ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними.

Заявнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати на підтвердження зазначених обставин пропуску строку на касаційне оскарження відповідні письмові докази.

У порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не зазначено в чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваних судових рішень норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зі змісту касаційної скарги неможливо встановити в чому полягає неправильність оскаржуваних судових рішень, а мотивувальна частина касаційної скарги складається із руху справи та формального посилання на неправильність та незаконність судових рішень щодо вирішення справи.

Таким чином, заявнику необхідно надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням в чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

До касаційної скарги, згідно пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України необхідно додати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, касаційна скарга містить клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору, з посиланням на похилий вік та отримання пенсії у незначному розмірі.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Всупереч вказаному, заявником не надано достатніх та належних доказів, які б давали підстави для звільнення від сплати судового збору та відсутності можливості сплатити судовий збір, відповідно до положень статті 136 ЦПК України, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотанняпро звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

У зв`язку з наведеним заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції чинній на момент подачі позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги за вимогу немайнового характеру (визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням) становить - 347 грн 60 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченкіського районного суду м. Львова від 06 грудня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 23 вересня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик