Справа № 207/2409/18
Провадження № 2/209/250/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Полухіної Г.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представників третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування адміністрація Південного району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, Кам`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги,просить:

- відібрати малолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 реку ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення останньої батьківських прав;

- відібрати малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення останнього батьківський прав;

- при задоволенні позову про відібрання дітей від матері вирішити питання стягнення аліментів у розмірі 1/3 (на кожну дитину окремо) частини з усіх видів доходів на утримання дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми 18-ти річного віку на користь державних закладів, або осіб, яким дитина буде передана на виховання;

- при задоволенні позову про відібрання дитини від батька вирішити питання стягнення аліментів у розмірі 1/3 (на кожну дитину окремо) частини з усіх видів доходів на утримання дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми 18-ти річного віку на користь державних закладів, або осіб, яким дитина буде передана на виховання;

- у разі позитивного рішення щодо відібрання малолітніх від матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_11 без позбавлення останніх батьківських прав, передати малолітніх органу епіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, за місцем реєстрації дітей, а саме: АДРЕСА_1 ;

- покласти на відповідачів всі судові витрати, які складаються з оплати судового збору, у розмірі визначеному ЗУ «Про судовий збір».

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 має малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстрація народження дітей здійснена відповідно до ст. 126 кодексу України. Батько малолітньої ОСОБА_12 - ОСОБА_13 помер. Відповідач ОСОБА_11 є батьком малолітнього ОСОБА_10 . За час перебування малолітнього ОСОБА_14 у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР батько - ОСОБА_11 жодного разу не звернувся до служби у справах дітей адміністрації Південного району щодо повернення свого сина на спільне проживання та виховання. Малолітні ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перебувають на обліку служби у справах дітей в категорії: «Дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах» з 18 червня 2018 року. Підставою для взяття дітей на облік стало недбале ставлення матері до створення належних умов проживання дітей, оскільки остання веде мігруючий спосіб життя, постійно змінює місця проживання та залишає малолітнього ОСОБА_14 без нагляду. Вперше родина ОСОБА_2 потрапила в поле зору служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району міської ради у грудні 2010 року. Органом опіки та піклування - виконавчим органом Дніпровської районної у місті ради до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у жовтні 2011 року направлено позовну заяву про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами розгляду, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 червня 2012 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 06 липня 2012 року. Бабуся дітей - ОСОБА_3 постійно звертала увагу на родину своєї дочки, тому у червні 2015 року орган опіки та піклування - виконавчий орган Дніпровської районної у місті ради вдруге звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовною заявою позбавлення батьківських прав відносно двох малолітніх дітей: ОСОБА_12 та ОСОБА_18 . За результатами розгляду, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 квітня 2016 року органу опіки та піклування - виконавчому органу Дніпровської районної у місті ради у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. 06 травня 2016 року органом опіки та піклування - адміністрацією Дніпровського району подано апеляційну скаргу на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 25 липня 2016 року було скасовано рішення Дніпровського районного суду, як передчасне, з ухваленням нового - відмови у задоволенні заявлених вимог. Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської обл. від 25 липня 2016 року скасовано, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 квітня 2016 року залишено в силі, ухвала оскарженню не підлягає. За час мешкання родини ОСОБА_2 та території Дніпровського району, службою здійснювався контроль за родиною, об`єктивно з`ясовувалися обставини, проводилася профілактична та роз`яснювальна робота щодо виконання матір`ю батьківських обов`язків по вихованню, утриманню дітей. ОСОБА_2 неодноразово змінювала адреси свого проживання, мешкаючи на територіях Заводського та Південного районів. Останнє відоме місце мешкання - територія Південного району м. Кам`янського. 15 травня 2018 в поле зору служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради потрапила родина ОСОБА_2 , 1988 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_19 та Дніпровського ОСОБА_14 . Спеціалістами служби спільно з інспектором ювенальної превенції Південного ВП відпрацьовувався мікрорайон Соцмісто, було виявлено малолітню дитину, яка без супроводження дорослих самостійно перетинала проїжджу частину автомобільної дороги і трамвайні колії. Під час спілкування з дитиною з`ясовано, що це ОСОБА_16 , який є сином ОСОБА_2 . Спеціалісти служби та інспектор ювенальної превенції Південного ВП було Дмитра супроводжено за місцем фактичного проживання родини, а саме: АДРЕСА_2 . Вдома нікого з дорослих не було, у спілкуванні ОСОБА_20 він повідомив, що мати знаходиться на дитячому майданчику, який розташований на пр-ті Конституції. Спеціалісти служби відвели ОСОБА_14 матері, яка була здивована появі спеціалістів разом з сином. ОСОБА_2 було передано дитину та запрошено до служби. Того ж дня, на призначений час ОСОБА_2 не з`явилась, тому спеціалісти служби здійснили вихід вдруге разом з інспектором ювенальної превенції Південного ВП, для з`ясування обставин неявки останньої до служби та з метою обстеження житлово-побутових умов проживання малолітніх. З`ясовано, що ОСОБА_2 винаймає кімнату у гуртожитку, яка не відповідає санітарно-гігієнічним та елементарним умовам для проживання дітей. При співбесіді з ОСОБА_2 з`ясовано, що самостійно вона не в змозі подолати соціально-побутові труднощі найближчим часом, у зв`язку з чим їй запропоновано надати допомогу для вирішення вищевказаних питань, а саме: тимчасово влаштувати дітей до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР. З 23 травня 2018 ОСОБА_2 звільнила винаймане житло за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до листа служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району міської ради, спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради було здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_2 (зі слів), яку вона повідомила службі у справах дітей Дніпровського району, а саме: пр-т Конституції, 6-17. При відвідуванні адреси в квартирі перебував ОСОБА_21 , який назвався власником квартири, та повідомив, що ОСОБА_2 за постійно не мешкає, оскільки він є родичем покійного батька ОСОБА_12 . ОСОБА_2 попрохала його дозволити їй пожити у нього задля складання акту обстеження, щоб отримати дозвіл забрати дітей з КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, де вони перебувають до теперішнього часу. При співбесіді зазначив, що її наразі вдома не має, але він дозволив їй проживати в квартирі. При опитуванні сусідів квартир АДРЕСА_3 з`ясовано, що в даній квартирі дійсно мешкає ОСОБА_22 , але вони ніколи не бачили незнайому жінку, яка б постійно мешкала в його квартирі. 02 липня 2018 року за заявою ОСОБА_2 , яка просила обстежити житлово-побутові умови за фактичним місцем проживання, спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради вдруге було здійснено вихід за адресою: пр- АДРЕСА_4 6-17, і знову таки в квартирі перебував ОСОБА_21 разом з ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_2 мешкає (з його слів) постійно з 20 червня 2018 року, він має намір з нею заключити договір оренди квартири. Задля з`ясування та перевірки терміну проживання ОСОБА_2 , спеціалістами служби у справах дітей опитано сусідів квартир АДРЕСА_5 14, та з`ясовано, що в даній дійсно мешкає ОСОБА_22 близько 3-4-х місяців, та за період з 20 червня 2018 року час бачили жінку не більше двох разів. Також спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради з`ясовано, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_23 на підставі договору дарування від 27 жовтня 2012 року, та відповідно довідки про склад сім`ї за цією адресою має реєстрацію лише ОСОБА_23 . Тобто укласти договір оренди квартири можливо лише з власником житла, яким ОСОБА_21 на теперішній час на являється.

30 жовтня 2018 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ковальової А.Б. було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

08 січня 2019 року на електронну пошту суду від третьої особи ОСОБА_3 надійшов відзив на позов, в якому остання зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, але у позові відсутні документи та докази, у самих позовних вимогах замість фрази "стягнути аліменти" із зазначенням даних з кого та на чию користь, позивач зазначає "вирішити питання" не зазначаючи ініціали, ідентифікаційні коди, період стягнення, тим самим знаючи, що така пуста вимога не може бути задоволена судом. Позов складений ними таким чинам навмисно, без врахування інтересів дітей, а щоб помститися їй за її неодноразові публікації у пресі про їхню бездіяльність та безпосередньо її скарги щодо бездіяльності у вирішенні її питання. Що стосується доказів того, що мати дітей ОСОБА_2 систематично наражала здоров`я та життя дітей на небезпеку, вела аморальний спосіб життя та не займалася їх вихованням та утриманням, то вони є у наявності у служби у справах дітей та керівництва Південного району, але вони не долучили їх до матеріалів справи. У позові не зазначено, що ОСОБА_2 систематично наражає здоров`я та життя дітей на небезпеку, а також була засуджена за ст. 166 - злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків, коли її дочка знаходилась на стаціонарному лікуванні у міському шкіряно-венерологічному диспансері, оскільки була доведена матір`ю до гнійно-кровавих ран через антисанітарію. Вже після того, як ОСОБА_2 була засуджена, поліцією міста неодноразово були відкриті кримінальні провадження за вищевказаною статтею, що свідчить про систематичне злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків. Діти перебували на обліку у туберкульозному диспансері через спілкування із співмешканцем ОСОБА_2 - ОСОБА_13 , який помер через відкриту форму туберкульозу. На теперішній час на те ж захворювання хворіє батько ОСОБА_24 Дніпровський ОСОБА_25 . ОСОБА_2 знала про те, що він хворіє, проте не перешкоджала його спілкуванню з дітьми. Позивачем не зазначено, що діти були доставлені до Центру соціально-психологічної реабілітації вдруге за рік, що підтверджує систематичне невиконання їхньою матір`ю батьківських обов`язків та знаходження у постійній небезпеці для життя та здоров`я. У позові не зазначено, що ОСОБА_2 ніде не працювала, разом зі своїми співмешканцями жила на дитячу грошову допомогу, у зв`язку з чим відповідними органами виплата допомоги була припинена. В службі по справах дітей Дніпровського району знаходяться документи - її лист з проханням сприяння у тому, щоб повернути її дочку разом з онуками на місце мешкання по АДРЕСА_1 , та категорична відмова її дочки повернутися з дітьми додому. Крім того, хоче зазначити, що навіть при такій версії, можливо було змінювати орендоване житло кілька разів на місяць у різних районах міста. Це свідчить про те, що ОСОБА_2 переховувалась від контролю служб. В службі по справах дітей знаходився акт, підписаний працівниками цієї служби та прокурором під час того, як ОСОБА_2 відмовилась показати їм для огляду житлово-побутових умов чергову орендовану квартиру. Це свідчить про те, що діти постійно мешкали у антисанітарії, без нормального харчування та разом з асоціальними співмешканцями матері. В доповнення хоче зазначити, що відповідач ОСОБА_2 двома рішеннями суду була зобов`язана виплачувати половину матеріальних витрат по оплаті комунальних платежів, але рішення суду нею е виконані. Рішення суду про час її спілкування з онукою також не виконувалося і вона була вимушена шукати дітей, щоб допомогти їм. Вищезазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 нехтує рішеннями суду, вказівками служб у справах дітей, що говорить про її моральний облік. Результатом того, що діти спали на підлозі у холоді, став хронічний отит вуха у її дочки ОСОБА_26 . Служба у справах дітей Південного району подала позов про відібрання дітей, які фактично відібрані від матері, хоча за новими фактами та враховуючи систематичне невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 на протязі багатьох років, є достатні підстави для подання позову про позбавлення батьківських прав.

11 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Представником позивача не наведено будь-яких виключних обставин, які б викликали крайню необхідність розлучення дітей з матір`ю. Посилання на те, що вона постійно змінює місце свого мешкання не є законною підставою для відібрання у неї її дітей. Також слід враховувати, що відібрання у неї дітей позбавить їх материнської турботи та допомоги і може призвести до погіршення їх становища. Хоче зазначити, що у травні 2018 року вона дійсно опинилася у тяжких соціально-побутових умовах, кімната яку вона винаймала у гуртожитку по АДРЕСА_2 , не відповідала загальним побутовим нормам. Представниками служби у справах дітей їй була запропонована допомога і за її заявою її діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були тимчасововлаштовані до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР. Діти з 15 травня 2018 року знаходяться у притулку. На теперішній час її матеріальне становище покращилось. На даний час вона винаймає однокімнатну квартиру в АДРЕСА_6 . У квартирі маються: холодильник, гаряча вода, санвузол, лоджія, три ліжка, шафа та інші меблі. Квартира чиста та відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Вона працює оператором в інтернет магазині, що належить ПП ОСОБА_27 та розташований у АДРЕСА_7 . За таких умов її діти можуть проживати разом з нею і вона щиро бажає цього. Безпідставне, на теперішній час, утримання її дітей у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР є порушенням її законного права на проживання зі своїми дітьми та їх виховання. Просить відмовити у позові Органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

11 березня 2019 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Ковальової А.Б. було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

14 травня 2019 року, згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, справа була передана для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендрику К.Л.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх та надала пояснення, посилаючись на обґрунтування позову. Також зазначила, що відібрання дітей - це тимчасовий захід впливу на батьків, а позбавлення батьківських прав - крайній. Метою є надання батькам часу для виправлення та покращення соціально-побутових умов для утримання та проживання дітей. Термін відібрання - 1 рік. Після спливу зазначеного терміну вирішується питання про позбавлення батьківських прав або повернення дітей батькам. Діти опинилися у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР за заявою матері, бо в той час за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання дітей не відповідали санітарно-гігієнічним нормам проживання дітей. Щодо матеріального стану відповідача ОСОБА_2 , то вона на той час не мала постійного заробітку. Діти можуть знаходитися у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР не більше 9 місяців. На теперішній час діти знаходяться без матері 14 місяців, тобто цей термін значно перевищив термін відібрання. Окрім офіційно наданих доказів, їй нічого не відомо, чи змінилося щось у житті відповідача ОСОБА_2 . Вона не може сказати, чи існують на сьогоднішній день підстави для відібрання дітей, оскільки ОСОБА_2 не мешкає на території їхнього району. До них зверталася ОСОБА_2 з заявою про повернення дітей та пакетом документів (акт обстеження, трудовий договір, довідка з місця навчання дітей), але їй було відмовлено, оскільки у суді знаходиться дана цивільна справа. До притулку буде направлена вказана інформація. Служба у справах дітей Індустріального району м. Дніпра - компетентний орган, їх документ не викликає сумнівів, крім того, у телефонному режимі вони підтвердили факти, зазначені у акті. Відповідно до акту обстеження, наданого їхніми колегами, за результатами обстеження соціально-побутових умов адресою: м. Дніпро, пр-т Слобожанський, 88-38, трудового договору, довідки зі школи № 14 м. Дніпра,наданих відповідачкою на теперішній час не вбачається підстав для відібрання дітей. ОСОБА_3 писала на неї скарги.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на документи, надані до суду, просила повернути їй дітей та пояснила, що на теперішній час вона мешкає за адресою: АДРЕСА_6 . Три тижні тому у неї вдома була перевірка служби у справах дітей Індустріального району м. Дніпра для обстеження соціально-побутових умов. Вона працює за трудовим договором менеджером з продажу. Вона заробляє 10000 грн. на місяць + 1500 грн. пенсії. Вона кожні вихідні приїжджає до дітей, привозить солодощі, подарунки, фрукти. Щодо гімнастики, якою займається її донька ОСОБА_28 , пояснила, що це ініціатива бабусі - ОСОБА_3 і вона особисто цим займається. Але у Лєри грижа, та їй протипоказано займатися гімнастикою. Діти не відвідують школу, оскільки знаходяться у Центрі. У неї є місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою зареєстровані діти та ОСОБА_3 , яка не дає їм там жити, тому вона вимушена винаймати квартиру. Але як тільки ОСОБА_3 стає відомо, де вона мешкає, то остання знаходить власників квартири та погрожує їм податковою, а ті виганяють її з квартири, тому вона вимушена переїздити з квартири на квартиру. Раніше вона хворіла на онкологію і діти знаходились у бабусі. На теперішній час у неї є місце роботи та проживання, тому вона бажає повернути дітей. Два тижні тому вона приїхала до квартири, де вона з дітьми зареєстровані, але її не пустили до квартири, бо та під охороною, хоча у неї і є рішення суду про вселення. Ключей від зазначеної квартири у неї немає. ОСОБА_3 категорично перешкоджає вселенню. Вона з грудня 2018 року працює з 10.00 до 20.00 години, а діти зранку йдуть до школи, а після школи на продовжений день, а потім секції. Вона мешкає поруч зі школою та роботою і у неї відсутні обмеження щодо виходу з роботи. Можливо їй у вихованні дітей будуть допомагати бабусі.

Відповідач ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, оскільки на теперішній час відбуває покарання у Державній установі "Дніпровська виправна колонія (№ 89)" Міністерства юстиції України. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що не визнає позовні вимоги у відношенні нього у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що довідка, надана відповідачем ОСОБА_2 з місця роботи (ПП ОСОБА_29 ) не відповідає дійсності, оскільки таких відомостей у реєстрі немає. Надала суду лист щодо відвідування дітей ОСОБА_30 . ОСОБА_2 постійно приводить до притулку сторонніх людей, там відбуваються бійки та скандали. Останній раз вона ображала її у присутності дітей. Онука займається гімнастикою. У неї немає грижі. Першого разу, коли вона забрала дітей з Центру до себе, ОСОБА_2 разом зі співмешканцем забрала їх у неї насильно. Вдруге вона не забирала дітей з Центру до себе, оскільки у неї немає документів. Вона систематично відвідує дітей та приносить їм подарунки, іграшки та солодощі. Вона оплачує усі витрати по зайняттям гімнастикою. Матір дитини не буває на конкурсах та не приймає жодної участі. Вона не погрожувала власникам квартир, де жила ОСОБА_2 , вони виганяли її через пияцтво та гулянки останньої. Крім того, вона у 2015 року залишила дочці з онуками квартиру для проживання, але коли вона прийшла до квартири, то її не пустив додому якийсь чоловік, якому ОСОБА_2 здала квартиру. Остання понабирала кредитів та переховується. Вона працювала за кордоном два роки та періодично приїздила до України у м. Кам`янське. Надалі планує проживати тут. Ситуація, про яку розповіла свідок ОСОБА_31 , коли дитину довелося відвести до ігрових автоматів, відбувала до того, як дітей віддали до притулку. Пізніше вона приїхала на машині та забрала дитину від ігрових автоматів. Це відбувалося у 22-23 годині вечора.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги не підтримала та пояснила, що їй ніхто не дзвонив, вона б забрала дітей до себе і їх можна було б не віддавати до Центру. Тривалий час вони проживали у неї. В цей час ОСОБА_32 піклувалася за дітьми. На її думку, ОСОБА_2 дуже любить дітей, а вони - її. Коли вона відвідувала дітей у Центрі, то вони сказали їй, що хотіли б залишитися з мамою. Також онуки розповідали, що мати їх відвідувала. Коли ОСОБА_2 не працювала, то вона і кормила їх, і сплачувала за квартиру. Вважає, що не потрібно відбирати дітей у батьків.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Маркова Л.Л. позовні вимоги підтримала та пояснила, що на час подання позову були наявні підставі для відібрання дітей у матері, які є і на теперішній час.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Ліпік Т. ОСОБА_33 . пояснила, що з моменту, як діти почали проживати на території Південного району м. Кам`янського, вони випали з поля зору служби у справах дітей. Вона особисто знайома з ОСОБА_2 , як працівник служби у справах дітей. Вона ніколи не бачила ОСОБА_34 у стані алкогольного сп`яніння. У той період, коли вони проживали на їхній території, діти були чисті, в охайному стані, веселі. Вона була у них за місцем мешкання, де все було у наявності та були належні умови до 2017 року. Постійна зміна місця проживання не є підставою для відібрання дитини. На її думку, акт про обстеження соціально-побутових умов, складений службою у справах дітей Індустріального району, є належним доказом.

Представник третьої особи - Кам`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (3) ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала та пояснила, що відібрання дітей - це тимчасовий захід і матері буде надано ще один шанс для того, щоб вона могла довести, що в змозі піклуватися про дітей. В даній ситуації відібрання дітей у ОСОБА_2 та ОСОБА_11 необхідне для захисту прав, інтересів дітей та їх нормального розвидку.

Представник третьої особи - Кам`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_35 В.В. пояснила, що на даний час існують підстави для відібрання дітей, оскільки діти повині знаходитись в безпеці, потрібно не залишати дітей одних. На теперішній час у ОСОБА_3 більший потенціал, ніж у ОСОБА_2 , оскільки покращення у останньої носять тимчасовий характер. Не відомо з ким будуть діти в подальшому.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради Скала А.С. позовні вимоги підтримала та пояснила, що 03 липня 2018 року було проведено позачергове засідання комісії з питань захисту прав дітей, на якому була присутня ОСОБА_2 , та на якому було прийнято рішення про подачу цього позову, оскільки діти знаходились у небезпечних умовах. На теперішній час, з огляду на акт обстеження соціально-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_2 , складений службою у справах дітей Індустріального району м. Дніпра, та того, що остання працює, вважає, що підстави для відібрання у неї дітей відпали частково. Залишились такі підстави, як залишення дитини у небезпеці та мігруючий спосіб життя.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради Романова Н.В. позовні вимоги підтримала та пояснила, що у разі задоволення позову ними будуть вчинені відповідні заходи по відношення до малолітніх дітей.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з ОСОБА_3 , їхні діти разом ходять на гімнастику. Десь з рік тотому тренер з гімнастики попросив провести Лєру ОСОБА_36 додому у район вул. Ухтомського, це було вже десь після 20.00, але вдома у дитини нікого не було. Вони стукали та дзвонили, але мати дівчинки не відзивалася. Потім Лєра сказала, що її нерідна тітка працює у лотку, і вони відвели її до ігрових автоматів. До 21.00 години матір дівчинки не з`явилась, до них підійшов тренер, а тітка викликала таксі, яке відвезло Лєру до неї додому. У всіх змаганнях приймає участь бабуся ОСОБА_37 , її матір вона не бачила. З ОСОБА_3 вона знайома десь близько одного року. Бабусі дзвонили, щоб вона забрала онуків, проте остання знаходилась на Лівому березі м. Кам`янського, тому вони вирішили віддати дитину нерідній тітці. Їй відомо, що діти з травня 2018 року знаходяться у притулку (Центрі). Ситуація, коли ОСОБА_38 довелося відвести до ігрових автоматів, була до того, як їх помістили у Центр. Дитина їй нічого не казала щодо того, де знаходиться її мама.

Свідок ОСОБА_39 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_3 вона знайома на протязі восьми років, а ОСОБА_2 бачить вдруге у житті. Рік тому вона зустріла ОСОБА_40 з Лєрою на Соцмісті, вони йшли на змагання. Раптом дитина стиснулась, вона спитала у неї, що сталося, на що остання відповіла, що побачила свою матір, яка стояла у оточенні сумнівних людей та пила пиво. ОСОБА_2 їх не побачила, і вони пройшли повз. Взимку минулого року вона відвідувала Лєру у 7-й лікарні і бачила там речи ОСОБА_41 , вона була там з дитиною, але ліки купляла вона, а ОСОБА_3 забезпечувала її коштами для цього. Також вона відвідувала дітей у Центрі за проханням ОСОБА_3 . Зі слів останньої, діти повністю знаходяться на її утриманні, а мати дітей на день народження купила пляшку для напоїв. Більше їй нічого не відомо. Діти добре ставляться до матері. Інша бабуся не приймала участі у вихованні дітей, але їй відомо, що колись вони у неї проживали. На її думку, дітям завжди краще разом з матір`ю, але у даному випадку краще з бабусею. Їй відомо, що у ОСОБА_2 погано зі здоров`ям. Вона бачить, як бабуся ( ОСОБА_3 ) піклується про онуків. Як їй відомо, матір дітей, відвідує їх зрідка.

Вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_13 , який ІНФОРМАЦІЯ_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 1018, та копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 236 (а.с. 64, 65 том 1).

Батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 384 (а.с. 66 том 1). Відповідач ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.03.2019 року засуджений до 4 років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в ДУ "Дніпровська виправна колонія № 89", що підтверджується матеріалами справи та визнано учасниками процесу в судовому засіданні.

Вказана родина з 2010 року знаходиться в полі зору служби у справах дітей адміністрації Дніпровського району міської ради, у зв`язку з важкими життєвими умовами.

Станом на 15 травня 2018 року відповідач ОСОБА_2 разом з малолітніми ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкали без реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , квартиронаймачем якої є ОСОБА_42 .

15 травня 2018 року на підставі виявлення дитини на вулиці без супроводу дорослих, було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого виявлено, що умови проживання незадовільні, кімната в антисанітарному стані, потребує косметичного ремонту, присутній сторонній запах, брудно. Для виховання та розвитку дітей створено такі умови: у дітей одне ліжко на двох, меблі в кімнатах відсутні. При співбесіді з ОСОБА_2 з`ясовано, що вона винаймає кімнату близько місяця, після закінчення дочкою школи планувала переїхати за місцем реєстрації. Службою прийняте рішення тимчасово влаштувати дітей до центру реабілітації до вирішення матір`ю житлових питань. У зв`язку з чим ОСОБА_2 було винесено попередження застосування до неї міри, передбаченої ст. 184 КУпАП та ст. 164 СК України. На підставі заяви ОСОБА_2 , за клопотанням начальника служби у справах дітей адміністрації Південного району КМР Малкіної В.В., начальник служби у справах дітей Кам`янської міської ради Пелипас Г.В. 15 травня 2018 року направила малолітніх ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до КЗ «ЦСПРД» КМР, як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах, при прибутті до закладу діти були неохайні, одяг, який був на дітях, був брудний та із запахом тваринних випорожнень, педикульозу та корости не виявлено, крім того вони перебували у емоційно-збудженому стані у зв`язку з тим, що потрапили у інший колектив, тілесних ушкоджень у них не виявлено.

15.05.2018 року відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, та останню притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн.

22 травня 2018 року спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Південного району КМР було відвідане фактичне місце проживання родини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , та з`ясовано, що з 23 травня 2018 року вона звільняє винаймане житло. 24 травня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до служби із заявою щодо надання акту обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_4 . 13 червня 2018 року службою обстежено умови проживання за вищевказаною адресою та з`ясовано, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , не проживає та ніколи не проживала.

18 червня 2018 року малолітні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були поставлені на облік служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради у зв`язку зі складними життєвими обставинами.

20 червня 2018 року було здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_2 : пр АДРЕСА_4 . При відвідуванні адреси в квартирі перебував ОСОБА_21 , який назвався власником квартири, та повідомив, що ОСОБА_2 за вказаною вище адресою постійно не мешкає, оскільки він є родичем покійного батька ОСОБА_12 . ОСОБА_2 попрохала його дозволити їй пожити у нього задля складання акту обстеження, щоб отримати дозвіл забрати дітей з КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, де вони перебувають до теперішнього часу. При співбесіді зазначив, що її наразі вдома не має, але він дозволив їй проживати в квартирі. При опитуванні сусідів квартир АДРЕСА_3 з`ясовано, що в даній квартирі дійсно мешкає ОСОБА_22 , але вони ніколи не бачили незнайому жінку, яка б постійно мешкала в його квартирі.

02 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулась із заявою, в якій просила обстежити житлово-побутові умови за фактичним місцем її проживання у зв`язку з її намаганням повернути дітей. Спеціалістами служби у справах дітей адміністрації Південного району міської ради вдруге було здійснено вихід за адресою: пр- АДРЕСА_4 6-17, і знову таки в квартирі перебував ОСОБА_21 разом з ОСОБА_2 , який повідомив, що ОСОБА_2 мешкає (з його слів) постійно з 20 червня 2018 року, він має намір з нею заключити договір оренди квартири. Задля з`ясування та перевірки терміну проживання ОСОБА_2 , спеціалістами служби у справах дітей опитано сусідів квартир АДРЕСА_8 , та з`ясовано, що в даній квартирі дійсно мешкає ОСОБА_22 близько 3-4-х місяців, та за період з 20 червня 2018 року час бачили жінку не більше двох разів. Квартира за адресою: АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_23 на підставі договору дарування від 27 жовтня 2012 року, та відповідно довідки про склад сім`ї за цією адресою має реєстрацію лише ОСОБА_23 .

Згідно висновку за вих. № 8/887-7 від 11 липня 2018 року (а.с. 58-60 том 1), відібрання малолітніх дітей ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнення аліментів, без позбавлення батьківських прав останніх, у даному випадку відповідає інтересам дітей.

Вказані обставини підтверджуються: актом № 560 про проживання без реєстрації та довідкою № 2/17314 від 20 червня 2018 року про реєстрацію та склад сім`ї (а.с. 67, 68 том 1), актом обстеження умов проживання з фототаблицею та попередженням (а.с. 69-73, 74 том 1), листами за вих. № 479/18-02 та № 01-27/470 від 15 травня 2018 року, № 489/17-06 від 17 травня 2019 року, № 300 від 21 травня 2019 року та № 61 від 06 лютого 2019 року (а.с. 76-79, 169 том 1), листом за вих. № 46/2963 від 13 лютого 2019 року (а.с. 177-178 том 1, а.с. 98 том 2), листами за вих. № 521/18-02 від 24 травня 2018 року та № 01-19/106 від 19 червня 2018 року, № 01-19/107 від 20 червня 2018 року (а.с. 82,83, 84-85 том 1), копіями наказів (а.с. 181, 182 том 1), актом обстеження умов проживання від 20 червня 2018 року, заявою ОСОБА_2 , актом обстеження умов проживання від 02 липня 2018 року, довідкою № 2/17376 від 20 червня 2018 року про реєстрацію та склад сім`ї, витягом про державну реєстрацію прав № 36318622 (а.с. 87-91 том 1).

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що на момент поміщення дітей до КЗ «ЦСПРД» КМР - 15.05.2018 року, та на момент подання данного позову, родина, ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дійсно знаходилась у важких життєвих обставинах, а саме: мати малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - ОСОБА_2 не мала постійної роботи, постійно змінювала місце проживання, та не могла забезпечити дітям нормальні умови для проживання та розвитку. Вказані обставини також в судовому засіданні визнала відповідач ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що малолітні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 15 травня 2018 року до теперішнього часу знаходяться у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР, що підтверджується довідками (а.с. 139 том 1).

За час знаходження дітей у КЗ «ЦСПРД» КМР відповідач ОСОБА_2 регулярно відвідувала останніх 12, 13, 20 грудня 2018 року, 04, 08, 09, 20, 26, 27 січня 2019 року, 10, 12 та 24 лютого 2019 року, приносила їм солодощі, подарунки, фрукти,що підтверджується листами за вих. № 200 від 08 квітня 2019 року та № 25 від 16 січня 2019 року (а.с. 56, 96, 97 том 2) та поясненнями відповідача та третьої особи ОСОБА_4 Робила спроби повернути дітей, що підтверджується її заявою на в.о. начальника служби у справах дітей Адміністрації південного району про обстеження її житлових умов у зв`язку з намаганням її повернути дітей з центру реабілітації (а.с. 88 т. 1), заявою на начальника КЗ «ЦСПРД» КМР про повернення дітей (а.с. 19 т. 2) та іншими матеріалами справи.

На даний час ОСОБА_2 винаймає квартиру АДРЕСА_9 , тобто має постійне місце проживання, з 03.02.2019 року на підставі трудового договору постійно працює менеджером з продажу, має стабільний дохід, який дозволяє утримувати дітей та забезпечувати їх всим необхідним. 22 липня 2019 року службою у справах дітей Індустріального району м. Дніпра було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 , під час якого встановлено, що це орендована однокімнатна квартира, розташована на 7 поверсі 9-ти поверхового будинку, у квартирі добрі умови для проживання, чисто, є меблі, побутова техніка, газо- водопостачання, гаряча вода (бойлер). Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дітей є ліжка, стіл для навчання, іграшки, дитячі речі. Вказані обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання від 22 липня 2019 року, типовим трудовим договором від 03.02.2019 року (а.с. 14, 16-18 том 2).

Відповідно до довідки, наданої відповідачкою ОСОБА_2 , ОСОБА_9 дійсно буде навчатися у 4-а класі КЗО «СЗШ № 14» ДМР при наявності необхідних документів (а.с. 15 том 2).

Виходячи із зазначених обставин суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 бажає повернути дітей та на даний час здатна створити своїм малолітнім дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 гідні умови для проживання, забезпечити їх всім необхідним для нормального розвитку.

Крім того, відповідно до п. 8 порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють... Про відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує органи прокуратури за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав, про відібрання дитини в матері, батька без позбавлення батьківських прав... Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

З аналізу вказаної норми виходить, що відібрання дитини від батьків є тимчасовим заходом, який має тривалість 1 рік.

Як видно з матеріалів справи, малолітні діти відповідачки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходяться в КЗ «ЦСПРД» КМР з 15.05.20018 року по теперішній час, тобто на протязі 1 року 3 місяців, що значно перевищує термін, вказаний в п. 8 вище зазначеного порядку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно абз. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В Рішенні Європейського Суду з Прав Людини - Справа «Савіни проти України» (заява №39948/06), від 18 грудня 2008 року (набуло статусу остаточного від 18 березня 2009року), п.п. 47-52 вказано:

47. Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві».

48. Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд повинен оцінити у контексті всієї справи загалом чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8.

49. Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Статтею 19 СК України передбачена обов`язковість подання органом опіки та піклування до суду письмового висновку щодо вирішення спору, з урахуванням, відомостей, що одержані в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з нею, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з цим висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вирішуючи питання про задоволення позову в частині відібраня малолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у матері ОСОБА_2 , суд вважає вказані позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на даний час відповідачка ОСОБА_2 усунула причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, вонабажає повернути дітей, на даний час здатна створити своїм малолітнім дітям ОСОБА_9 та ОСОБА_10 гідні умови для проживання, забезпечити їх всім необхідним для нормального розвидку, та відсутні виключні обставини для втручання держави в права вказаних осіб та розірвання сімейних звязків між матір`ю та малолітніми дітьми.

З висновком органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей у відповідачки ОСОБА_2 суд не погоджується, та вважає його на момент винесення рішення неактуальним, оскільки на даний час безпосередня загроза життю або здоров`ю малолітніх дітейОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час знаходження їх в родині з матір`ю на думку суду відсутня. Термін їх знаходження в КЗ «ЦСПРД» КМР значто перевищує передбачений законодавством можливий термін, відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав, а відібрання їх у батьків ще на рік від матері буде суперечити їх інтересам та може мати негативний вплив на їх розвиток.

Позовні вимоги в частині відібраня малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення останнього батьківський прав та кож не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів справи відповідіч ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 19.03.2019 року засуджений до 4 років позбавлення волі та на даний час відбуває покарання в ДУ "Дніпровська виправна колонія № 89", тож ніяким чином не може впливати на розвиток малолітнього ОСОБА_10 , та безпосередньо нести загрозу для його життя або здоров`я.

Позовні вимоги в частині: вирішення питання про стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, на користь державних закладів, або осіб, яким дитина буде передана на виховання у разі задоволенні позову про відібрання дітей від батьків; передачі малолітніх дітей органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, за місцем реєстрації дітей, а саме: АДРЕСА_1 , у разі задоволення позову про відібрання дітей від батьків, не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від перших двох позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Декларацією прав дитини, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Рішенням Європейського Суду з Прав Людини - Справа «Савіни проти України», ст.ст. 19, 170 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства» ст.ст. 10, 12, 13, 76, 77, 79, 81, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволені позову Органу опіки та піклування адміністрація Південного району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування адміністрація Дніпровського району Кам`янської міської ради в особі: Служби у справах дітей Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, Кам`янський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Орган опіки та піклування Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 24 серпня 2019року.

Суддя К.Л. Шендрик