Справа № 420/1600/18
Провадження № 22-ц/810/540/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Авалян Н.М. (суддя-доповідач),

суддів - Коновалової В.А., Луганської В.М.

за участю секретаря судового заседання Перишкіна Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (раніше - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»)

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області (суддя Чалий А.В.)

від 23 травня 2019 року

у справі про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди

учасники справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»

третя особа Новопсковське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства в Луганській області

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 16.01.2018 року працівники газопостачальника протиправно проникли до його житла, без його відома і згоди, скориставшись його відсутністю. Також без його згоди провели обстеження будинку, яке позивач вважає фактичним «обшуком», виявили порушення правил газопостачання, склали акт про порушення та припинили газопостачання в будинок нібито за виявлення крадіжки природного газу у його помешканні. Позивач вважає припинення газопостачання незаконним, оскільки воно здійснено без попереднього повідомлення. Таке повідомлення було направлено тільки 01 лютого 2018 року, вже після відключення будинку від системи газопостачання. Припиненням газопостачання позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди з огляду на те, що через неможливість користуватись газом серед опалювального сезону позивач та його родина отримали простудні захворювання та змушені були витрачати кошти на альтернативні електричні прилади опалення та покинути своє житло. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд:

визнати дії службових осіб ПАТ «Луганськгаз» філії Новопсковське міжрайонне управління експлуатації газового господарства в Луганській області (МРУЕГГ) по припиненню газоспоживання та повного позбавлення позивача та членів його сім`ї можливості користування газом для опалення та побутових послуг з 16 січня 2018 року неправомірними та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів»;

стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», матеріальну шкоду в розмірі 35190,48 грн.

стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» моральну шкоду в розмірі 100000 грн.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 23 травня 2019 року позов задоволено частково:

визнано дії ПАТ «Луганськгаз» філії Новопсковське міжрайонне управління експлуатації газового господарства в Луганській області неправомірними;

стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на користь ОСОБА_1 3000 грн. моральної шкоди.

Відмовлено в задоволенні іншої частини позову про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 35190,48 грн. та моральної шкоди у розмірі 97000 грн.

Також вирішено питання про судові витрати: стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на користь держави судовий збір у розмірі 791,45 грн. та компенсовано за рахунок держави судові витрати у розмірі 1513,75 грн.

З рішенням суду частково не погоджується відповідач. Рішення суду оскаржується в частині задоволення позову. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неправильно застосував до правовідносин сторін норми матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа підтримує доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить її відхилити, вказавши на те, що норми матеріального права застосовані судом правильно.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; позивач та його представник просили залишити апеляційну скаргу без задоволення , а рішення суду без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

Позивач ОСОБА_1 є споживачем послуги електропостачання на підставі договору від 25 липня 2016 року №33340 про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», в особі Новопсковського МРУЕГГ та ОСОБА_1 ..

Послуга газопостачання надається за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

16 січня 2018 року працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: виявлений несанкціонований газопровід в обхід ЗВТ (лічильника газу), проведений шляхом прихованих засобів та використовувався для несанкціонованого (необлікованого) відбору природного газу, про що було складено відповідний акт про порушення № 3.

Цього ж дня було здійснено відключення газоспоживних приладів абонента ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено в акті про порушення №3.

У зв`язку із порушенням споживачем вимог Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин) в частині несанкціонованого відбору природного газу, відповідно до п. 1 глави 2 розділу ХІ зазначеного Кодексу відповідачем було проведено донарахування об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу на суму 141229,76 грн. на підставі акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості №12 від 16.05.2017.

На підставі встановлених фактів суд дійшов висновку, що правові відносин між позивачем, як споживачем послуги газопостачання, та відповідачем, як постачальником газу, врегульовані Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕ від 30 вересня 2015 року №2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 6 листопада 2015 року за №1379/27824 із змінами, внесеними згідно з Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1437 від 27.12.2017 (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин).

Задовольняючи позов про визнання неправомірними дій службових осіб ПАТ «Луганськгаз» філії Новопсковське міжрайонне управління експлуатації газового господарства в Луганській області (МРУЕГГ) по припиненню газопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що відключення від газопостачання помешкання позивача за несанкціонований відбір природного газу було здійснене з порушенням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та які передбачають право газопостачальника припинити газопостачання на об`єкт споживача за умови попередження про це, а в помешканні позивача газопостачання було припинено в день виявлення порушення без попереднього повідомлення про таке припинення.

До такого висновку суд дійшов на підставі норм права в редакції, яки діяли на момент припинення газопостачання в будинок позивача.

Згідно пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин), до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема наявність несанкціонованого газопроводу.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин) несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Згідно пункту 6 абзацу першого та абзацу другого пункту 7 глави 9 розділу X Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин) у разі виявлення під час перевірки наявність несанкціонованого газопроводу оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

Відповідно до п/п. 6 п.1 ст. 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин) оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, зокрема, у випадку несанкціонованого відбору природного газу.

Відповідно до п. 2 ст. 7 розділу VI цього Кодексу (в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин) у разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 6, оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу).

Отже, висновок суду повністю відповідає встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Довід апеляційної скарги про те, що газопостачання в будинок позивача було припинено правомірно на підстав п.5.7 Правил безпеки систем газопостачання та п/п 11, п.1 гл.7 розд.6 Кодексу газорозподільних систем не заслуговує на увагу з наступних підстав.

Пунктом 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрований в Міністерстві юстиціх України 08 червня 2015 року за № 674/27119, передбачено, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови:

наявності витоків газу;

несправної автоматики безпеки;

несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів;

відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах;

самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання;

не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави;

не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

Підпункт 11, п.1 гл.7 розд.6 Кодексу газорозподільних систем передбачає право оператора в установленому законодавством порядку припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт у випадку відмови представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання.

Жодне з цих порушень не було зафіксоване в акті про порушення №3 від 16 січня 2018 року, а посилання в акті на вказаний пункт як підставу припинення газопостачання є суб`єктивною оцінкою власних дій працівників газопостачальника, які здійснювали перевірку.

Окремо апеляційний суд зауважує, що вказані Правила встановлюють вимоги безпеки до систем газопостачання для забезпечення споживачів природним газом та не регулюють процедури припинення або обмеження газопостачання, які врегульовані Кодексом газорозподільних систем.

З вказаних вище підстав апеляційний суд приходить до висновку, що в зазначеній частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.

Задовольняючи частково позов про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції застосував до правовідносин сторін норми матеріального права які регулюють деліктні правові відносини, які є позадоговірними.

Таке застосування норм матеріального права є помилковим, оскільки правові відносини сторін є договірними і регулюються укладеним ними договором про надання населенню послуг з газопостачання, а також законодавством, яке регулює ці відносини, зокрема, Кодексом газорозподільних систем, Законом України «Про захист прав споживачів», які передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, але з вказаної підстави позов не заявлявся.

Позов про стягнення моральної шкоди обґрунтований позивачем відповідальністю відповідача за завдану шкоду його працівниками відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України, яка регулює деліктні (не договірні правові відносини) і не регулює договірні відносини та відносини по захисту прав споживачів.

Договором сторони не передбачали право споживача на відшкодування моральної шкоди за невиконання або неналежне виконання газопостачальником своїх зобов`язань або за порушення прав споживача, а за порушення законодавства про захист прав споживачів позов не заявлявся.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції неправильно застосував до правових відносин сторін норми матеріального права, рішення суду в зазначеній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстави, заявленої в позові.

Рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат також підлягає скасуванню, оскільки при вирішенні цього питання суд допустив неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України стороні, яка понесла такі витрати, але за законом звільнена від їх сплати. У справі позивач не сплачував судовий збір, а тому відсутні підстави для компенсації витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат по сплаті судового збору відповідно до ст.141 ЦПК України апеляційний суд враховує заяву відповідача про відшкодування понесених ним судових витрат та виходить з наступного.

За результатами апеляційного розгляду справи залишено без змін рішення суду в частині задоволення позову за вимогою немайнового характеру.

За подання позову немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 704,80 грн., а за подання апеляційної скарги 1057,20 грн. (150% ставки, яка підлягала сплаті за подання позову), а всього 1762 грн. (704,80 грн. + 1057,20 грн.).

За подання апеляційної скарги сплачено 3085,05 грн., оскільки рішення суду оскаржувалось у повному обсязі.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги підлягає поверненню з деоржавного бюджету сплачений відповідачем судовий збір у розмірі 1323,05 грн. (3085,05 грн. 1762 грн.), оскільки позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Керуючись ст.ст. 141,367, 374, 375,376, 381-384, 388-391 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (раніше - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз») на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 23 травня 2019 року задовольнити частково.

Скасувати рішення в частині стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 3000 гривень і ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про стягнення моральної шкоди.

Залишити без змін рішення в частині визнання неправомірними дії ПАТ «Луганськгаз» філії Новопсковське міжрайонне управління експлуатації газового господарства в Луганській області

Скасувати рішення в частині стягненняз ПАТ по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» на користь держави судового збору у розмірі 791 (сімсот дев`яносто одна) гривні 45 копійок та компенсації за рахунок держави судових витрати у розмірі 1513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень 75 копійок.

Повернути Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (раніше - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз») судовий збір у розмірі 1323,05, зарахованих до спеціального фонду державного бюджету на підставі платіжного доручення № 3516 від 03 червня 2019 року (код платника 40268230) за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК у м.Сєвєродон./Луган.апел. суд/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 0028

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня прийняття постанови.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді В.А.Коновалова

В.М.Луганська