Дата документу 04.09.2019 Справа № 331/4870/16-ц
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/4870/16Головуючий у 1-й інстанції Скользнєва Н.Г.
Пр. № 22-ц/807/2601/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача)Гончар М.С.

суддів Подліянової Г.С., Кримської О.М.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко Олени Миколаївни про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, стягувач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року головний державний виконавець Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Куліченко О.М. звернулась до суду із вищезазначеним поданням (а.с. 53-55), в якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначала, що на виконанні в Олександрівського ВДВС м Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 53943431 з примусового виконання виконавчого листа № 331/4870/16-ц, виданого 02.11.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 88349,71 грн. 16.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом. Боржник ОСОБА_1 рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, у зв`язку з чим загальна заборгованість не погашена. У зв`язку з невиконанням боржником виконавчого документа у добровільному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої реалізації, але не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою виконання рішення суду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначену суддю суду першої інстанції Скользнєву Н.Г. (а.с. 52).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 липня 2017 року (а.с. 68) відкрито провадження у цій справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2017 року (а.с. 73-75) вищезазначене подання головного державного виконавця Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко О.М. задоволено.

Обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІПН: НОМЕР_1 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - без вилучення паспортного документу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, боржник ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 90-91) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначений склад колегії судів апеляційного суду: головуючий суддя (суддя доповідач) Гончар М.С., судді Кочеткова І.В. та Маловічко С.В. (а.с.95).

В автоматизованому порядку суддею Поляковим О.З. у цій справі замінено суддю Кочеткову І.В. у уцій справі у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 104-105).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 17 липня 2019 року (а.с.101), справу призначено до апеляційного розгляду на 04 вересня 2019 року (а.с. 105) з урахуванням навантаженості судді -доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді доповідача Гончар М.С. у період з 30.07.2019 року по30.08.2019 року (а.с. 114).

Банк подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу боржника у цій справі (а.с. 118-121).

Інші учасники цієї справи не скористались правом подачі відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку суддями Подліяновою Г.С. та Кримською О.М. замінено суддів Маловічко С.В. та Полякова О.З. у цій справі у зв`язку із тривалою хворобою та відпусткою останніх (а.с. 122-125).

У судове засідання 04 вересня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника боржника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О. (а.с.92), про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя подав апеляційному суду клопотання (а.с. 127), в якому просив розглядати дану справу за відсутністю державного виконавця.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи, що не з`явились, і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяву заінтересованої особи задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника боржника ОСОБА_1 адвоката Працевитого Г.О.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити нове рішення

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи у цій справі подання державного виконавця про обмеження у праві виїзду за кордон України боржника ОСОБА_1 , керувався ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну», ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та виходив із такого.

На виконанні у Олександрівського ВДВС м Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 53943431 з примусового виконання виконавчого листа № 331/4870/16-ц, виданого 02.11.2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 88349,71 грн.

16.05.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

Боржник ОСОБА_1 рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, у зв`язку з чим загальна заборгованість не погашена.

У зв`язку з невиконанням боржником виконавчого документа у добровільному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої реалізації, але не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою виконання рішення суду.

Так, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотримання таких засад: верховенства права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність.

У відповідності до п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦГЖ України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово обмежено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або в`їзду в Україну осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзду в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі, згідно з дорученням правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, з`ясовувати підстави в`їзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи і підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № 261/2008 визнається за необхідне вжити додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо належного виконання рішень судів. Згідно з п. 2 ч. 2 цього Указу повинен бути врегульований порядок виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них рішенням судів.

Згідно п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 має невиконані зобов`язання, покладені на неї рішенням суду, ухиляється від їх виконання, а тому вимога, викладена у поданні головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко О.М., про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 - без вилучення паспортного документу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

З 15.12.2017 року набрав чинності ЦПК України в новій редакції, саме нормами останнього має керуватись апеляційний суд при апеляційному перегляді цієї справи.

Разом із тим, апеляційний суд враховує положення ЦПК України, в редакції, яка була чинною на час постановлення судом першої інстанції оскаржуємої ухвали у цій справі (12 липня 2017 року).

Матеріалами виконавчого провадження (копія постанови про відкриття виконавчого провадження а.с. 56-57, 62, копія довідки на запит державного виконавця щодо інформації бази даних АІС «Автомобіль» а.с. 58, копія відповіді Пенсійного фонду України а.с. 59, копія відповіді Державної фіскальної служби України а.с. 60-61, копія адресно-довідкового сектору, копія виконавчого листа а.с. 64-65, копія довіреності а.с. 66, копія наказу а.с. 67), доданими до вищезазначеного подання державного виконавця у цій справі, та наявними матеріалами цієї справи не спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому взагалі не було відомо про вищезазначене виконавче провадження, копію постанови про відкриття якого він не отримував.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

В силу вимог ст. 377-1 ЦПК України в редакції, чинній до 14.12.2017 року, (аналог ст. 441 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року) тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання … рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Проте, підставою для застосування судом такого заходу, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є свідоме ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

В судовій практиці Верховного суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України наголошується, що особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. З метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Однак, суд першої інстанції належної уваги на це не звернув та не з`ясував.

При вищевикладених обставинах, належні, допустимі докази у цій справі, які б свідчили про свідоме невиконання боржником ОСОБА_1 належних до виконання за вищезазначеним виконавчим листом зобов`язань, відсутні.

За таких обставин, у суду першої інстанції станом на час постановлення оскаржуємої ухвали 12 липня 2017 року були відсутні правові підстави для застосування у цій справі тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 , як боржника у вищезазначеному виконавчому провадженні.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 , як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на припущеннях, а тому підлягає скасуванню із постановленням апеляційним судом нової постанови, якою у задоволенні подання головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко О.М. про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу у цій справі у цій справі слід відмовити.

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що відмова судом в обмеженні у праві виїзду боржника за кордон у цій справі не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця з таким самим поданням у подальшому у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність тимчасового обмеження фізичної особи боржника у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 - 372, 374, 376, 381-384, п. п. 9, 13 Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 липня 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко Олени Миколаївни про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу у цій справі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 05.09.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Подліянова Г.С.Кримська О.М.