ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

14 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 646/1555/19

провадження № 22-ц/818/3449/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судових засідань - Шабас О.В.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

відповідач : Харківське обласне управління Національного Банку України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного управління Національного Банку України про поновлення на роботі і виплаті за вимушений прогул, та поновленні пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документу,

з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15 травня 2019 року, постановлену суддею Єжовим В.А. в залі суду в м. Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу дублікату та поновлення строку на його пред`явлення, в якій просив суд видати дублікат виконавчого листа про стягнення з Харківського обласного управління Національного банку України на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1448,34 грн. з утриманням податку, відрахувань в пенсійний фонд, фонду по безробіттю із рахунку середньомісячного заробітку 309,36 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.09.1997 та уточненою ухвалою цього ж суду від 12.06.1998 був поновлений на роботі на посаді інкасатора сектору організації інкасації грошової виручки і перевезення цінностей Харківського обласного управління Національного банку України. Рішенням суду стягнуто з ХОУ НБУ на користь ОСОБА_1 1448,34 грн. Ухвалою суду від 12.06.1998 зазначене рішення було роз`яснено наступним чином; при стягнення з ХОУ НБУ на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1448,34 грн., здійснити утримання податку, відрахувань в пенсійний фонд і фонд по безробіттю. Судом були направлені відповідні виконавчі листи в ДВС Київського району м. Харкова. За наслідком виконання рішення суду заявник був поновлений на попередній посаді 26.09.1997 відповідно наказу 187-к від 26.09.1997 ХОУ НБУ. Рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заявнику відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду з 23.04.1997 по 26.09.1997 згідно особистої заяви від 03.08.2017. Згідно перевірки достовірності документів про заробітну плату, яка проведена Центральним об`єднаним управління Пенсійного фонду України в м. Києві 20.10.2017 акт № 3516, дані про нарахування заробітної плати і сплату страхових внесків, за період з травня 1997 року по вересень 1997 року, відсутні.

Заявник зазначає, що з результатів вказаної перевірки вбачається, що ДВС Київського району м. Харкова не виконано рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.09.1997 про стягнення з ХОУ НБУ на користь ОСОБА_1 1448,34 грн. за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції необґрунтовано поставив під сумнів факт видачі та втрати виконавчого листа, посилаючись на відсутність доказів вказаних обставин. Вказує, що в матеріалах справи містяться відповіді виконавчої служби та Червонозаводського районного суду м. Харкова про неможливість надання відомостей за 1997-1998 роки, оскільки документи які могли містить необхідні докази знищені. Крім того вказує, що в матеріалах справи наявні докази того, що відомості про нарахування заробітної плати та страхових внесків за період з травня 1997 по вересень 1997 роки відсутні.

Представник Національного банку України надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив мотивований тим, що позивачем не надано доказів,якими підтверджується втрата виконавчого листа та пропущено строк, щодо задоволення вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. В той час, яка позивач самостійно звернуся до відділу державної виконавчої служби із заявою про завершення виконавчого провадження, що свідчить про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.09.1997 року ОСОБА_1 був поновлений на роботі на посаді інкасатора сектору організації інкасації грошової виручки і перевезення цінностей Харківського обласного управління Національного банку України. Рішенням суду стягнуто з ХОУ НБУ на користь ОСОБА_1 1448 грн. 34 коп.

Ухвалою суду від 12.06.1998 було роз`яснено, що при стягнення з ХОУ НБУ на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 1448 грн. 34 коп. здійснити утримння податку, відрахувань в пенсійний фонд і фонд по безробіттю.

Згідно наказу 187-к від 26.09.1997 р. ХОУ НБУ ОСОБА_1 був поновлений на попередній посаді 26.09.1997 року.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа поставляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

Оскільки право на отримання дублікату виконавчого листа пов`язано з необхідністю його виконання, то з заявою про видачу дубліката можна звернутись лише в межах строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У разі пропуску цього строку одночасно з вимогою про видачу дубліката виконавчого листа має розглядатись і заява про поновлення строку пред`явлення листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 359 ЦПК України 1963 року рішення суду в справі, в якій хоч би однією з сторін є громадянин, може бути пред`явлено для примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили, а в усіх інших справах - протягом одного року.

Крім того, відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV 21.04.1999 року виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; 3) посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; 4) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 5) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.09.1997 року, заявник не надав ні суду першої ні апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа для виконання та видачі дубліката виконавчого документа, оскільки заявником не наведено поважних причин, з яких він був позбавлений можливості протягом 20 років звернути до виконання судове рішення.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 15 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

С.С. Кругова