ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 729/205/19

Головуючий у першій інстанції - Бойко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1050/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач, особа, яка подала скаргу: Приватне підприємство «Агропрогрес»;

оскаржується рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 травня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропрогрес» про стягнення коштів,

прізвище судді: Бойко В.І.; місце ухвалення рішення: м. Бобровиця; дата складання повного тексту рішення: 21 травня 2019 року,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ПП «Агропрогрес про відшкодування майнової шкоди в сумі 103326,16 грн., заподіяної його автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01.11.2018 року близько 00:30 за адресою: Чернігівська область Носівський район с. Лихачів, 29 км автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, сталася дорожньо - транспортна пригода між належним йому на праві власності автомобілем DAFXF 95430 д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом Lueck SKF 339, д.н.з. НОМЕР_2 , та належним приватному підприємству «Агропрогрес» трактором марки «КЕЙС-535», д.н.з. НОМЕР_3 , з плугом марки «Ріпер-109300» під керуванням тракториста ОСОБА_2 .

Просив врахувати суд, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 , водія трактора марки «КЕЙС-535 з плугом марки «Ріпер-109300» », д.н.з. НОМЕР_3 , визнано винним у скоєнні ДТП, відповідно за шкоду, заподіяну майну позивача, має відповідати його роботодавець.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПП «Агропрогрес» на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування майнової шкоди 103326,16 грн , витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 4000,00 грн., судовий збір в сумі 1033,27 грн.

В апеляційній скарзі ПП «Агропрогрес» просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що судом неповно було встановлено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, адже застосування приписів статті 1172 ЦК України щодо відшкодування юридичною особою шкоди, завданої її працівником, не ґрунтується на належних доказах. Вказувало, що відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, регулюється положеннями ст.. 1187, 1188 ЦК України, відповідно відповідальність має нести особа, яка на відповідній правовій основі володіла транспортним засобом. Натомість, таку особу, яка на відповідній правовій підставі володіла трактором марки «КЕЙС-535» під час зіткнення з транспортним засобом, що належить позивачеві, судом першої інстанції не було встановлено.

Крім зазначеного, ПП «Агропрогрес» вказувало на те, що розмір стягнутих судом судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 800 грн, не підтверджено належними доказами, на що не звернув уваги суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справу розглянуто судом апеляційної інстанції за правилами спрощеного провадження без повідомлення її учасників.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Датою постановлення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 103326 грн 16 коп., суд першої інстанції виходив з доведеності суми матеріального збитку, завданого позивачу, а також з того, що шкоду, завдано внаслідок ДТП, що сталось з вини водія ОСОБА_2 , який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить його роботодавцю, відповідачу у справі, а тому шкода відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду,оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Саме фізична або юридична особа, за правилом ст.. 1172 ЦК України, відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судом встановлено, що 01 листопада 2018 року о 00-30 год. на 29 км. автодороги Кіпті-Глухів-Бачівськ, ОСОБА_2 керуючи трактором марки "КЕЙС-535", державний номерний знак НОМЕР_3 , з плугом марки «Ріпер-109300» (глибокого рихлення), який на праві власності належить відповідачу, в порушення вимог п. 13.3. Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду повинен дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху - не врахував дорожню обстановку при зустрічному роз`їзді, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «DAF XF 95430», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником яких є позивач, спричинивши пошкодження вищезазначеного автомобіля, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2018 року ОСОБА_2 , працюючого трактористом ПП «Агропрогрес», було визнано винним у скоєнні ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 8-9).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 184 від 08.11.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля DAFXF 95430 д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, становить 90067,31 грн. ( а.с. 12-17).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 185 від 08.11.2018, вартість матеріального збитку, завданого власнику напівпричепу Lueck SKF 339, д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, становить 10258,85 грн. ( а.с. 32-37).

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції вірно визначився відносно того, що лише дії водія трактора знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, які наступили для позивача, тому відповідач, як власник трактора, який є джерелом підвищеної небезпеки, за правилом ст.. 1172 ЦК України, повинен відшкодувати завдану позивачеві майнову шкоду.

Посилання ПП «Агропрогрес» в апеляційній скарзі на те, що відшкодування шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної пригоди регулюється статтями 1187 та 1188 ЦК України, оскільки особу, яка на відповідній підставі володіла трактором марки «КЕЙС-535», зіткненням з яким пошкоджено транспортні засоби, що належать позивачеві, не встановлено, є необґрунтованими, оскільки постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області встановлено, що саме під керуванням тракториста ПП «Агропрогрес» ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, а тому за обставинами даної справи, майнову відповідальність на ПП «Агропрогрес», за положеннями ст.. 1172 ЦК України, судом було покладено вірно, позаяк положення ст..ст. 1187 та 1188 ЦК України на спірні правовідносини не поширюються.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанцій з достатньою повнотою дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, правильно встановив обставини справи, ухваливши рішення по суті спору з додержанням норм матеріального права.

Втім, в частині розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи."

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 суду було подано копію договору про надання правничої допомоги від 05 листопада 2018 року, укладеного з адвокатом Зарубіним Олегом Олександровичем, акт про обсяг наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 05.11.2018 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру №12 від 04.02.2019 року, копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія № 3077/10, виданого Зарубіну Олегу Олександровичу 26.01.2006 року (а.с.57, 58, 59, 60).

За домовленістю адвоката та клієнта, гонорар адвоката за даним договором становить 4 000 грн., зокрема, консультація і роз`яснення з правового питання про стягнення коштів на відшкодування шкоди коштує 700 грн, збір доказів для підготовки позовної заяви, шляхом направлення відповідних адвокатських запитів, складення претензії та інших процесуальних документів - 800 грн., підготовка та складення позовної заяви до суду першої інстанції - 2500 грн.

Склад та розмір витрат, пов?язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин позивачем повинні бути подані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов?язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо).

Задовольняючи вимогу позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу, суд в належній мірі не перевірив наявність документального підтвердження таких витрат з огляду на припис процесуального закону відносно того, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у стягненні таких витрат.

Позивачем та його представником в суді першої інстанції не було подано детального опису дій адвоката відносно збору доказів для підготовки позовної заяви, за підтвердження направлення адвокатських запитів, кількості часу, витраченого на виконання цих робіт (надання послуг), зокрема, як зазначено в акті приймання робіт (а.с.58), відносно кількості часу, витраченого на здійснення адвокатом усних консультацій, виготовлення запитів та претензії, а також не зазначено про виготовлення яких процесуальних документів було вказано адвокатом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Зважаючи на обставини цієї конкретної справи, а також вимоги позивача про стягнення з ПП «Агропрогрес» витрат, понесених на правову допомогу в суді першої інстанції, доводи апеляційної скарги відповідача заслуговують на увагу, а витрати позивача на професійну правничу допомогу, стягнуті судом першої інстанції в сумі 4000 грн, підлягають зменшенню до 2000 грн. Такий розмір витрат на правничу допомогу апеляційний суд визначив співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг на стадії розгляду справи у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агропрогрес» задовольнити частково.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 травня 2019 року змінити, зменшивши суму витрат на правову допомогу, стягнуту судом першої інстанції з Приватного підприємства «Агропрогрес» на користь ОСОБА_1 , з 4000 гривень до 2000 (двох тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: