Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2019 Справа №607/11382/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський А.В. пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 , у якому просить визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого у червні 2018 року ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09 вересня 2010 року було зареєстровано шлюб між батьком позивача ОСОБА_1 ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 . За час шлюбу подружжя придбало квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею - 63,7 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м.. Однак, у договорі купівлі-продажу квартири від 09 квітня 2014 року покупцем вказаного вище майна зазначена лише відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер. При цьому, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_1 . Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. для оформлення спадщини після померлого батька, а саме на 1/4 частку квартири, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_1 не здійснив поділ спільного майна подружжя або не визначив свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя, а саме у спірній квартирі, тому нотаріус не може визначити конкретний розмір спадкового майна. З цих підстав позивач позбавлена можливості у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого у червні 2018 року ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Яворський А.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення в повному обсязі, вказуючи, що спірна квартира справді належала їй та померлому ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом установлено:

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 09 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 09 вересня 2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №1413 Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09 квітня 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем), ОСОБА_2 купила належну продавцю квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О. та зареєстрований у реєстрі за №459.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, серії НОМЕР_2 , сформованого 08 травня 2014 року Реєстраційною службою Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

На замовлення ОСОБА_2 15 квітня 2014 ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, про що складено актовий запис №909 Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, яким 11 липня 2018 року видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 .

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 09 червня 1990 року Тернопільським відділом ЗАГСу міськвиконкому.

Однак, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Боднарчук О.І. , за її заявою про прийняття спадщини, постановою про відмову у видачі свідоцтва № 1/02-31 від 20 березня 2019 року, було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 . Із змісту вказаної постанови нотаріуса убачається, що оскільки спадкоємці не надали відповідних документів, які б свідчили про те, що за життя ОСОБА_1 уклав шлюбний договір, здійснив поділ спільного майна подружжя або ж визначив свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя, а також те, що правовстановлювальний документ на вказану вище квартиру, а саме договір купівлі-продажу квартири, посвідчений Василевич О.О., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 09 квітня 2014 року за реєстровим №459 та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданий приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 09 квітня 2014 року, індексний номер витягу: 21387094, видані на ім`я ОСОБА_2 , тому, вказані документи не можуть бути безспірним доказом факту належності померлому ОСОБА_1 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 . Наведені факти унеможливлюють у безспірному порядку видачу спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

В силу ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом установлено, що за життя ОСОБА_1 не було складено заповітного розпорядження, відтак, у даному випадку має місце спадкування за законом.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо.) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтями 69 та 92 СК України надано право подружжю на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та укладення шлюбного договору.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 червня 2019 року установлено, що спірна квартира придбана за спільні кошти подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за час їх проживання у зареєстрованому шлюбі, відтак є об`єктом права спільної сумісної власності та належить в рівних частках, тобто по 1/2 частині спадкодавцю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Вказаним рішенням суду визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку вказаної квартири, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_1

Відтак, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом після померлого батька ОСОБА_1 набула право на спадкування 1/4 частки даної квартири та у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, беручи до уваги визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки зазначені позивачем обставини унеможливлюють іншим способом захистити його права та інтереси, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого у червні ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 200, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого у червні ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 850 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного рішення суду 02 вересня 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка