Справа № 135/1695/18
Провадження № 2/135/36/19
РІШЕННЯ

іменем України

27.08.2019 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Волошиної Т.В.,

за участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,

представника позивача Сандул Г .Д. ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третьої особи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку загального позовного провадження в приміщенні Ладижинського міського суду Вінницької області цивільну справу № 135/1695/18 за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2018 орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради звернувся до суду з цим позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , та просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити опікуном ОСОБА_5 , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі 50% від прожиткового мінімуму з кожного, з дня подання заяви і до досягнення повноліття.

Обґрунтовуючи позов, зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданим Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 27.02.2018, актовий запис №142 від 03.08.2016.

Батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ухиляються від виконання передбачених чинним законодавством обов`язків по її вихованню та утриманню.

Мати дитини, ОСОБА_3 , ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (ст. 184 ч.1) стосовно малолітньої доньки, розпивання спиртних напоїв (ст. 178 ч.1) та вчинення насильства (ст. 173-2 ч.1, ч.2) проти своєї бабусі ОСОБА_8 , яка являється власником квартири, де проживає подружжя відповідачів.

Батько дитини, ОСОБА_4 , офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, не піклується про дитину, не приділяє уваги її вихованню та розвитку, не підтримує матеріально, гроші витрачає на ігрові автомати.

Позбавлення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав буде спрямоване на захист інтересів малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 414 від 26 листопада 2018 року вирішено подати в суд висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_7 . Також рішенням виконавчого комітету Ладижинської міської ради № 421 від 26 листопада 2018 року вирішено подати в суд кандидатуру ОСОБА_5 про призначення її опікуном над малолітньою онукою ОСОБА_7 .

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити опікуном над малолітньою ОСОБА_7 ОСОБА_5 , а також стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подали.

14.05.2019 в судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Сандул Г.Д. позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

14.05.2019 в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, та повідомила, що любить свою дитину, постійно бачиться з нею, приділяє дитині належну увагу та турботу. На даний час вона влаштувалася на роботу і оплачує рахунки за відвідування донькою дитячого садочка. Поряд з цим зазначила, що на сьогодні її дочка тимчасово проживає з бабусею, оскільки за рішення органу опіки та піклування у неї дитину відібрали та тимчасово залишили проживати з бабусею. Проте, вона постійно її провідує, проводить з дитиною по 2 години, інколи бачиться кожен день, інколи через день. З того часу як відібрали дитину вона офіційно влаштувалася на роботу в піцерію з графіком роботи з 09 год до 23 год. Тому вважає, що робить все необхідне для того, щоб дитина залишилася з нею. Поряд з чим, зазначила, що під час вагітності вони з чоловіком орендували квартиру за гроші її батька, які останній передав будучи на заробітках. В орендованій квартирі вони проживали 2 роки 5 місяців, маючи гарні відносини у сім`ї. ОСОБА_4 достатньо заробляв, вистачало на харчування і навіть пригощали бабусю.

Пізніше, через неспроможність сплачувати за оренду квартири, довелося переїхати до бабусі, але остання вигнала її чоловіка зі свого дому, а до самої ОСОБА_9 постійно викликала працівників поліції, які складали протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності. Були випадки, коли працівники поліції не складали протоколи, оскільки були відсутні підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

На даний час вона проживає у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , де і знаходяться її речі. У даній квартирі є окрема кімната, яка облаштована для її доньки ОСОБА_7 , в ній є все необхідне: самокат, маленький велосипед, речі для дитини.

14.05.2019 в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, оскільки вважає, що загрози життю дитини не було. Дитину він бачить двічі-тричі на тиждень, грається з нею, матеріально забезпечує, останній раз давав 200 грн. З грудня 2018 року постійно бачиться з донькою, а тому заперечує проти позбавлення їх батьківських прав.

27.08.2019 в судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 . змінив свою позицію та визнав позовні вимоги. Повідомив, що вважає, що не можна залишати дитину з ОСОБА_3 , оскільки остання зловживає алкогольними напоями. Дитину він любить, від неї не відмовляється, але на даний час вона знаходиться в нормальних умовах у його матері. Тому погоджується, щоб його позбавили батьківських прав відносно доньки.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав, оскільки ОСОБА_3 вживає алкогольні напої, а тому залишати дитину з ними не можна і варто обох батьків позбавити батьківських прав. При цьому зазначила, що дитина дійсно на даний час проживає разом із нею, проте батьки постійно бачаться із дитиною, надають кошти на її утримання.

27.08.2019 в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , яка є рідною бабусею відповідача ОСОБА_3 показала, що вона на протязі року спільно проживала із сім`ю відповідачів. Під час проживання батьки належної уваги дитині не приділяли. Вона постійно годувала дитину сніданками, адже відповідачі довго спали, вночі випивали, курили, допізна не лягали спати, дитина була сама по собі, не купували харчові продукти, не слідкували за режимом дня своєї дитини. Більш того ОСОБА_3 пропивала грошову допомогу на дитину, яку отримувала у розмірі 860 грн щомісячно, постійно перебувала в нетверезому стані. Наслідком є її неодноразові зверталася до служби захисту дітей, аж поки ОСОБА_7 не забрали від матері. Враховуючи їх незадовільну поведінку ОСОБА_11 вигнала відповідача ОСОБА_4 зі свого помешкання. Вважає, що батьки становлять велику загрозу своїй дитині, оскільки матір не працює, батько не допомагає матеріально. ОСОБА_3 продала речі з їхнього дому, побутову техніку: пральну машину, парову праску, мультиварку, пилосос.

Разом з тим, зазначила, що ОСОБА_3 одягала свою дитину, проте дитячий одяг вживаний, який їй віддавали інші люди. Ходила на прогулянки з донькою, але при цьому вживала алкогольні напої, поки дитина знаходилася у дитячому візочку. Поряд з чим зазначила, що відповідач ОСОБА_3 не ображає свою дитину, не вчиняє щодо неї фізичного насилля. Коли напідпитку навіть стверджує, що любить свою доньку, сумує за нею, а коли знаходиться у тверезому стані ніби забуває про її існування. Тому вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських прав.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідка, дослідивши письмові докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст.89 ЦПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до письмових доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ., що стверджується свідоцтвом про народження

Згідно з довідкою №572/І від 02.11.2018, виданої міським відділом у справах дітей Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що комісією міського відділу у справах дітей відвідано за місцем проживання родину ОСОБА_13 та встановлено, що мати дитини, ОСОБА_3 ніде не працює, зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, вчиняє насильство проти своєї бабусі. Батько дитини, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, перебивається тимчасовими заробітками, гроші на утримання сім`ї та дитини виділяє дуже рідко, витрачає їх на ігрові автомати.

З копії рішення №414 від 26.11.2018 та копії рішення №421 від 26.11.2018 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що виконком міської ради вирішив подати Ладижинському міському суду Вінницької області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; подати пропозицію кандидатури ОСОБА_5 для призначення її опікуном над малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з поданням №2-20-3610 від 27.11.2018 та висновку №2-2-3612 від 27.11.2018 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що на розгляд органу опіки та піклування винесено питання про необхідність направлення до Ладижинського міському суду Вінницької області висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; пропозиції кандидатури ОСОБА_5 для призначення опікуном над малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З акту №62 від 28.11.2018 обстеження умов проживання ОСОБА_7 вбачається, що малолітня ОСОБА_7 проживає з батьками у двокімнатній квартирі, власником якої є бабуся ОСОБА_8 Дитина доглянута, має необхідні одяг та взуття відповідно потреб та сезонів. Батьки дитини ведуть аморальний спосіб життя: мати зловживає спиртними напоями, батько залежний від гральних автоматів.

Відповідно витягу з протоколу № 17 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 06.08.2018 вбачається, що заступник директора міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_14 повідомила про хід соціального супроводу сім`ї ОСОБА_3 , що протягом супроводу неодноразово проводилась консультативно - роз`яснювальна робота щодо наслідків вживання алкоголю.

З копії довідки серії ІАА № 0771526, виданої Департаментом інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Дана довідка надана для здійснення всиновлення, установлення опіки (піклування), створення прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу.

З копії довідки №22 від 14.09.2018, виданої КП «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 працює на посаді молодшої медичної сестри (операційна) та отримує заробітну плату.

З довідки від 28.12.2018 та копії наказу №49 від 28.12.2018, а також акту про факт передачі дитини від 28.12.2018 виданих міським відділом у справ дітей Ладижинської міської ради вбачається, що малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передали бабусі ОСОБА_5 до вирішення питання у Ладижинському міському суді Вінницької області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через неналежне виконання ними батьківських обов`язків.

З копії рішення №35 від 28.01.2019 виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що виконком міської ради вирішив негайно відібрати малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та забезпечити тимчасове влаштування малолітньої дитини до бабусі ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , кандидатуру якої подано до Ладижинського міського суду для призначення її опікуном.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Відповідно до ст. 4 Конвенції про контакт з дитиною, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 20.09.2006 року дитина та її батьки мають право встановлювати та підтримувати регулярні контакти один з одним.

Ч. 7 ст.7 СК України, передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.03.1991 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1-4 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України, зокрема п.2 ч.1 ст.164 СК України, визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батьки так і для дитини (ст.166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (п.57,58).

У п.100 справи «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Не може також бути виправданим захід, що роз`єднує сімейні зв`язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім`ї (як приклад, рішення у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно зі ст.180,181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст.29 ч.4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Як роз`яснено у п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Дана правова позиція також викладена у постановах Верховного суду №661/4038/17 від 21.08.2019 та №592/14785/18 від 21.08.2019.

З доказів наданих суду слідує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з характеристиками, виданих ФОП ОСОБА_15 від 12.05.2019 та 13.05.2019 вбачається, що ОСОБА_3 працює кухонним працівником у студії смаку «LOFT». За період роботи проявила себе з позитивної сторони, надійний працівник, добре виконує свої професійні обов`язки, з колективом хороші та дружні відносини.

Враховуючи пояснення відповідача ОСОБА_3 , третьої особи ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , поведінку відповідачів під час судового розгляду, суд вважає, що відповідачі бажають проживати зі своєю дитиною, виховувати та утримувати її, заперечують проти позбавлення їх батьківських прав.

Тому суд не бачить жодних переваг для дитини у випадку позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , бо ОСОБА_7 не стане краще від того, що вона втратить батьків, які бажають її виховувати та утримувати.

З метою захисту якнайкращих інтересів дитини суд визнає за доцільне збереження її зв`язків із батьками - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що забезпечить її розвиток у безпечному і стійкому середовищі, яке не є неблагополучним, оскільки зворотного судом не встановлено, бо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зможуть забезпечити належне матеріальне утримання дитини, мають житло, не позбавлялися батьківських прав відносно інших дітей, не перебуває на обліку у лікарів з приводу хронічних захворювань.

Суд оцінивши висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_7 від 22.11.2017, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає підставним відхилити його та не бере до уваги при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_7 , оскільки в ньому неналежним чином обґрунтована необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, що не суперечить ч.6 ст.19 СК України.

Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає, що підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відносно малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає. Разом з тим, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про неприпустимість надалі порушення з їх боку батьківських обов`язків щодо їх малолітньої дитини ОСОБА_7 , та про їх можливі наслідки у разі їх неналежного виконання у виді позбавлення їх батьківських прав, поклавши контроль за виконанням батьківських обов`язків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області.

Позов в частині стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є похідним від позбавлення їх батьківських прав, оскільки питання стягнення аліментів вирішується одночасно з позбавленням відповідачів батьківських прав, тому також не підлягає задоволенню.

З цих підстав позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 29 ЦК України, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 8-12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.7, 19 ч.6, 150, 164-166,189,181 СК України, керуючись ст. 6-16,141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Покласти на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ладижинський міський суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Позивач - Орган опіки та піклування Ладижинської міської ради Вінницької області, місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Третя особа - ОСОБА_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Суддя