КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача Біллериса Ю.О . ,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом'янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки.

У січні 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з заявою про забезпечення зустрічного позову шляхом накладення арешту на об`єкт іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , та заборони кредитору - ПАТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо її відчуження у будь-який спосіб третій особі до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування вимог вказаної заяви, посилається на те, що 03.10.2018 року АТ «Укрсоцбанк» було подано заяву про реєстрацію права власності на об`єкт іпотеки, реєстраційний номер: 30431282 , заявник: ОСОБА_6 (уповноважена особа), на виконання якої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом здійснення запису за № 28288193, згідно з яким право власності на об`єкт іпотеки - трьохкімнатну квартиру загальною площею 193,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк».

Разом з тим, враховуючи предмет зустрічного позову, обставини, за яких було проведено вищенаведену реєстрацію права власності, а також те, що предмет іпотеки є його місцем постійного проживання, просить суд забезпечити позов у запропонований ним спосіб, оскільки після набуття права власності на спірне майно позивач може допустити подальше його відчуження, що призведе до утруднення або неможливості виконання рішення суду за зустрічним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2019 року задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову, а саме: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено ПАТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо її відчуження у будь-який спосіб на користь третіх осіб до набрання рішенням законної сили (а.с. 101).

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Так, в обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що при зверненні до суду з заявою про забезпечення зустрічного позову ОСОБА_5 не було надано жодних доказів, які б підтверджували майбутнє утруднення виконання рішення суду.

При цьому, на переконання ПАТ «Укрсоцбанк», судом першої інстанції не було надано оцінки дійсним підставам, які б свідчили про потенційну загрозу утруднення виконання рішення по справі, в той час як реєстрація права власності на предмет іпотеки була проведена через невиконання позичальником умов кредитного договору та в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та іпотечним договором (а.с. 105-108).

Ухвалою Київської апеляційної суду від 30.07.2019 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.134, 135).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.08.2019 року справу призначено до розгляду (а.с.137, 138).

13.08.2019 року до суду надійшов відзив ОСОБА_7 на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 149-150 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх зобов`язань за кредитними договорами від 05.05.2006 року та від 02.06.2006 року, між сторонами було укладено іпотечні договори, за умовами яких ОСОБА_5 передав в іпотеку банку нерухоме майно - трьохкімнатну квартиру загальною площею 193,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У червні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитними договорами від 05.05.2006 року та від 02.06.2006 року.

03.10.2018 року на підставі заяви АТ «Укрсоцбанк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Русланою Тарасівною було внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом здійснення запису за № 28288193, згідно з яким право власності на об`єкт іпотеки - трьохкімнатну квартиру загальною площею 193,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ПАТ «Укрсоцбанк».

Разом з тим, у січні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, визнання вищевказаних кредитних та іпотечних договорів недійсними та зобов`язання вчинити дії.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення вказаного зустрічного позову, ОСОБА_5 вказував, що, враховуючи предмет зустрічного позову, обставини, за яких було проведено реєстрацію права власності, а також те, що предмет іпотеки є його місцем постійного проживання, існують обґрунтовані підстави вважати, що після набуття права власності на спірне майно позивач може допустити подальше його відчуження, що, як наслідок, призведе до утруднення або неможливості виконання рішення суду за зустрічним позовом.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дотримався указаних вище вимог законодавства та, з огляду на предмет спору, а також те, що як вбачається з матеріалів справи, позивачем після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором було проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки, дійшов обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При цьому, слід зауважити, що заходи забезпечення мають тимчасовий характер і не порушують прав апелянта на володіння і користування належним йому майном, а лише тимчасово (до розгляду справи по суті, ухвалення відповідного судового рішення та набрання ним законної сили) обмежують можливість розпорядження, забезпечуючи тим самим ефективну можливість виконання судового рішення, у випадку задоволення зустрічного позову. У випадку ж відмови у задоволенні зустрічного позову, вжиті судом заходи підлягають скасуванню.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2019 року про забезпечення зустрічного позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача, визнання недійсними договорів кредиту та іпотеки - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 30 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська