Справа № 450/370/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/3070/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Львів

Справа № 450/370/13

Провадження № 22-ц/811/3070/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

розглянув справу за апеляційної скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4

на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Пустомити 24 грудня 2014 року (суддя Данилів Є.О.)

у справі

за позовом ОСОБА_5 до Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання часток у майні подружжя; визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування; зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Моісєєвої О.В., з участю третьої особи: Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про прийняття спадщини та зобов`язання до вчинення дії,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 З .. , ОСОБА_7 про визнання часток у майні подружжя та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його батьки - ОСОБА_10 і ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого набули у власність житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,5998 га в цьому селі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства. Зазначене майно зареєстровано за ОСОБА_10 . Окрім цього ОСОБА_11 належала на праві власності особисто земельна ділянка площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя він склав заповіт на користь ОСОБА_4 (внука), проте останній спадщину не прийняв у встановленому законом порядку. На час смерті ОСОБА_10 зі спадкодавцем проживала його дружина ОСОБА_11 та він (позивач). Вони прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_11 . Після її смерті він (позивач) прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші спадкоємці зі спадкодавцями не проживали, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. З урахуванням уточнених вимог, прийнятих судом, просив визначити частки у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (по Ѕ за кожним) на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,5998 га у цьому населеному пункті, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства; визнати за ним ( ОСОБА_5 ) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ј частки вказаної земельної ділянки загальною площею 0,5998 га; визнати за ним ( ОСОБА_5 ) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства; визнати за ним ( ОСОБА_5 ) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

У липні 2013 року ОСОБА_3 (син спадкодавців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) і ОСОБА_4 (внук спадкодавця ОСОБА_10 ) звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Пустомитівського нотаріального округу Моісєєвої О. Я., з участю третьої особи: Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про прийняття спадщини та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування свого позову посилаються на те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого набули вказане вище майно. За життя ОСОБА_10 заповів все своє майно ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, хоча був зареєстрований в будинку лише в серпні 2004 року. Після смерті ОСОБА_11 , яка заповіту не складала, спадщину прийняв ОСОБА_3 , оскільки проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просили визнати житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; визнати ОСОБА_4 таким, що прийняв спадщину за померлим ОСОБА_10 за заповітом у розмірі Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; визнати ОСОБА_3 таким, що прийняв спадщину за померлою ОСОБА_11 за законом у розмірі Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; зобов`язати приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мойсєєву О.Я. оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_10 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частку земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; оформити за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частку земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; зобов`язати приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мойсєєву О.Я. оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_11 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частку земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; оформити за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частку земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено, зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалено визначити частки у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 згідно з свідоцтвом про право власності на будинок від 6 грудня 1996 року, виданого виконкомом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на підставі рішення №30 від 10 серпня 1996 року, зареєстрованого Львівським міським бюро технічної інвентаризації 6 листопада 1996 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 120 за ОСОБА_10 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_11 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - по Ѕ ідеальної частки за кожним.

Визначено частки у спільній сумісній власності подружжя на земельну ділянку загальною площею 0,5998 га в АДРЕСА_1, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, згідно з державним актом про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_4, виданим на підставі рішення Виконавчого комітету Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 51 від 14 листопада 1996 року, та зареєстрованим в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю 17 квітня 1997 року за № 45, за ОСОБА_10 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_11 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) - по Ѕ ідеальної частки за кожним.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_10 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ј частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_11 згідно з державним актом про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданим на підставі розпорядження Пустомитівської районної державної адміністрації від 18 липня 2002 року № 299, та зареєстрованим у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 травня 2003 року за № 116.

Стягнуто з Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 23,52 грн. з кожного в користь ОСОБА_5 понесених судових витрат.

Стягнуто судовий збір з Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 по 25,2 грн. з кожного в дохід держави.

В решті позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважають, що оскаржуваним рішенням порушено їх законні права та інтереси, рішення винесено з порушенням норм матеріального права. Зазначають, що ОСОБА_5 не проживав із спадкодавцями на час відкриття спадщини, тому спадщини не прийняв. Згідно довідки Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 5 серпня 2011 року № 212 ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_10 проживав у АДРЕСА_1 без реєстрації, що підтвердили свідки. Просять скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_10 , а саме: ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ј частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства; визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га в АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства; визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_11 згідно державного акту про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження №299 Пустомитівської райдержадміністрації від 18 липня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 травня 2003 року за № 116; прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_4 таким, що прийняв спадщину за померлим ОСОБА_10 за заповітом у розмірі Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області; визнати ОСОБА_3 таким, що прийняв спадщину за померлою ОСОБА_11 за законом у розмірі Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та Ѕ частки земельної ділянки площею 0,5998 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. В інших частинах рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 і ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на її доводи; просить таку задовольнити.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, просить апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення - залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до статті 264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за час спільного поживання у шлюбі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 набули у власність житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,5998 га в указаному селі, тому це майно є спільною сумісною власністю подружжя. Кожен з подружжя мав право на Ѕ частку зазначеного майна. На час смерті ОСОБА_10 з ним проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , які прийняли спадщину, що складалася із Ѕ частини спірного будинку та земельної ділянки площею 0,5998 га. Тобто кожен успадкував по ј частині цього майна. Інші спадкоємці не проживали зі спадкодавцем ОСОБА_10 на час його смерті, до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини не зверталися, тому спадщину не прийняли. Крім того, на час смерті ОСОБА_11 в будинку продовжував проживати ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після смерті спадкодавця. До складу спадщини увійшли ѕ частини будинку, ѕ частини земельної ділянки площею 0,5998 га та земельна ділянка площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності. ОСОБА_3 (спадкоємець за законом) та ОСОБА_4 (спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_10 ) не проживали зі спадкодавцями на час їхньої смерті, до нотаріуса у визначений законом строк не зверталися, тому спадщину не прийняли.

Встановлено, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - батьки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , з 16 жовтня 1950 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час цього шлюбу вони набули у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . Будинок є двохкімнатним, має загальну площу 45,8 кв.м, житлову - 26,9 кв.м. На підставі рішення № 30 від 10 серпня 1996 року виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Кунцю В.М. видано свідоцтво про право власності на будинок від 6 листопада 1996 року яке зареєстровано Львівським МБТІ в реєстровій книзі №1 за №120.

Надана для будівництва та обслуговування вказаного будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства земельна ділянка площею 0,5998 га у АДРЕСА_1, приватизована ОСОБА_10 , що стверджується державним актом про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_4, виданим на підставі рішення № 51 виконавчого комітету Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 14 листопада 1996 року, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 17 квітня 1997 року за №45.

ОСОБА_11 особисто належала на праві власності земельна ділянка площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження голови Пустомитівської райдержадміністрації № 299 від 18 липня 2002 року, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2003 року (т.1 а.с. 133).

ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 (т.1 а.с.7).

За життя (25 грудня 2003 року) він склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму внукові ОСОБА_4

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 (т.1 а.с. 116).

Відповідно до довідки Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 288 від 10 грудня 2012 року ОСОБА_11 до дня смерті була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 та фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_10 , але у визначеному законом порядку спадкові права не оформила. В даному будинку був і залишається зареєстрований її син ОСОБА_5

З паспорта ОСОБА_5 вбачається, що він з 6 лютого 1998 року зареєстрований у спірному будинку.

Довідкою Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 31 січня 2013 року ОСОБА_4 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 з 17 серпня 2004 року по даний час. На час смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 проживав в будинку АДРЕСА_1 без реєстрації.

Із копії паспорта ОСОБА_4 вбачається, що він був зареєстрований у с.Семенівка Пустомитівського району Львівської області, 17 серпня 2004 року він знятий з реєстрації та цього ж дня зареєстрований у будинку АДРЕСА_4 і цього ж дня без зняття із реєстрації зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 .

Із спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , вбачається, що ОСОБА_5 10 грудня 2012 року звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що також стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

ОСОБА_4 28 лютого 2013 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10 , у якій вказував, що спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем та проживав з ним на час смерті.

На заяву ОСОБА_4 19 березня 2013 року приватний нотаріус Моісєєва О.Я. надала відповідь, що у зв`язку із наявністю спору між спадкоємцями щодо спадкового майна, такий може бути вирішений на підставі рішення суду або вирішення цього питання спадкоємцями.

Згідно з довідкою Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 74 від 15 квітня 2013 року ОСОБА_4 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 з 17 серпня 2004 року по час видачі довідки, з травня 2004 року до 17 серпня 2004 року він проживав за вказаною адресою без реєстрації. На момент смерті баби ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав у АДРЕСА_1 (т.1 а.с.56).

З довідки зазначеної сільської ради № 75 від 15 квітня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_14 проживає у будинку АДРЕСА_1 з травня 2004 року по час видачі довідки без реєстрації (т.1 а.с.57,257)

З довідки Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 15 квітня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_14 опікувався ОСОБА_11 до дня її смерті (т.1 а.с.258).

За змістом довідки Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 7 червня 2013 року ОСОБА_5 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але не проживає за даною адресою з 1986 року по час видачі вказаної довідки (т.1 а.с.259).

Відповідно до акта від цього ж числа, складеного секретарем та членом Виконавчого комітету Пустомитівського району Львівської області, депутатом Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_5 , який зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , не проживає за даною адресою після одруження у 1986 року, що підтверджують четверо мешканців цього села (т.1 а.с.260).

Згідно з довідкою Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 28 від 21 січня 2013 року ОСОБА_4 після смерті діда - ОСОБА_10 проживав в будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.98).

З копії сторінок № 93 і № 94 погосподарської книги № 3 за 2011- 2005 роки по особовому рахунку № НОМЕР_6 , наданих сільською радою, де не зазначено адреси домогосподарства, зазначена реєстрація ОСОБА_10 , який помер, ОСОБА_11 та реєстрація ОСОБА_4 з 17 серпня 2004 року (т.1 а.с.151-152).

З доданих до апеляційної скарги ОСОБА_4 рахунків оплати за газопостачання вбачається, що такі рахунки у вересні-грудні 2004 року, 2005-2009 роках виписані на його ім`я за адресою: АДРЕСА_3 , яка не відповідає адресі знаходження спадкового будинку (т.1 а.с.264-271). Договір про надання послуг із газопостачання у с.Піски з ОСОБА_4 укладений 14 вересня 2004 року - після його реєстрації у спірному будинку та після смерті ОСОБА_10 (т.1 а.с.272-273).

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2012 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 про спадкування за заповітом задоволено. Визнано за ОСОБА_4 , як спадкоємцем за заповітом після смерті діда ОСОБА_10 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому ОСОБА_10 на праві особистої власності; земельну ділянку площею 0,5998 га, яка належала померлому ОСОБА_10 на праві приватної власності. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання недійсним заповіту та усунення від спадщини відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2012 року скасовано рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 липня 2012 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 . Закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_4 про визнання права власності за заповітом після смерті діда ОСОБА_10 на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,5998 га. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про встановлення факту постійного його проживання із спадкоємцем ОСОБА_10 на час його смерті.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_3 і встановлено факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_11 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.НОМЕР_6-243).

Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина перша статті 1222 цього Кодексу).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із спадкових справ вбачається, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини і видачу свідоцтва про право на спадщину. Їх заяви прийняті нотаріусом. У спадкових справах відсутня відмова нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Предметом заяв про видачу свідоцтв обох заявників є одне і теж спадкове майно спадкодавців - подружжя ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які є батьками ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та дідом і бабою ОСОБА_4 - сторін у справі.

У відповіді приватного нотаріуса Моісєєвої О.Я. на заяву ОСОБА_4 про видачу свідоцтва про право на спадщину міститься пояснення нотаріуса про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із тим, що на заявлене спадкове майно є зареєстрована заява іншого спадкоємця за законом, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом може бути проведена на підставі документів, необхідних для оформлення спадщини, та досягнення згоди між спадкоємцями в добровільному порядку. У разі недосягнення згоди, вирішення цього питання про спадкування може бути здійсненне на підставі рішення суду.

Відтак, є встановленим, що існує спір щодо спадкового майна між спадкоємцями; одному із них нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з наявністю спору. На цю обставину вказала колегія суддів Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року, якою скасовано рішення апеляційного суду про відмову в позові, яке мотивоване тим, що звернення до суду з позовом є передчасним, оскільки відсутня відмова нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Позовна вимога щодо визначення часток у спільній власності на майно між спадкодавцями (подружжя ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ) задоволена судом першої інстанції підставно.

Відповідно до частини першої статті 22 КпШСУ, статті 16 Закону України «Про власність», які були чинними на час набуття спадкового майна подружжям ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , таке є їх спільною сумісною власністю. Відтак, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 набули право спільної сумісної власності на зазначене вище майно. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В силу вимог частини першої статті 28 КпШС України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 набули у власність по Ѕ частці житлового будинку АДРЕСА_1 та по Ѕ частці земельної ділянки площею 0,5998 га, на території АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування цього будинку, відповідно до часток у будинку.

Зазначені обставини свідчать про підставність позовних вимог про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя на житловий будинок АДРЕСА_1 і земельну ділянку загальною площею 0,5998 га у цьому населеному пункті.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_11 померла у 2008 році, але за життя не отримала свідоцтва про спадщину на майно після смерті її чоловіка - ОСОБА_10 та не оформила право на свою частку, як подружжя в цьому майні; без визначення часток спадкодавців у спадковому майні оформити спадщину за спадкоємцями обох з подружжя немає можливості, крім як в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини після смерті ОСОБА_10 увійшло майно, яке складалося із Ѕ частки будинку № АДРЕСА_1 та Ѕ земельної ділянки загальною площею 0,5998 га, на території АДРЕСА_1.

Встановлено, що ОСОБА_10 за життя реалізував право, передбачене статтею 1243 ЦК України, та на випадок своєї смерті розпорядився належним майном - 25 грудня 2003 року він склав заповіт (т.1 а.с. 92), посвідчений секретарем Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 12. Згідно цього заповіту ОСОБА_10 все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на час смерті і на що він за законом матиме право, заповів своєму внукові- ОСОБА_4

ОСОБА_4 4 лютого 2013 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1 а.с. 99). Зазначене звернення здійснено з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 1270 ЦК України. У відповідності до частини третьої статті 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такими, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно довідки № 28, виданої виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 31 січня 2013 року (т.1 а.с. 98) ОСОБА_4 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 з 17 серпня 2004 року. Твердження ОСОБА_4 про те, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_10 (20 травня 2004 року) він проживав разом із спадкодавцем без реєстрації, суд першої інстанції не взяв до уваги, виходячи з того, що зміст довідки № 28, у якій це зазначено, суперечить довідці № 288, виданій виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 10 грудня 2012 року (т.1 а.с. 122), про те, що згідно погосподарських книг, які зберігаються в Пісківській сільській раді, ОСОБА_11 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 і фактично спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_10 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) прийняла, але юридично не оформила; в даному будинку був і залишається зареєстрованимїї син ОСОБА_5 , ці обставини судом першої інстанції враховані у сукупності з іншими доказами, зокрема, поясненнями свідків. Окрім того, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_10 (т.2 а.с.172-177).

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України ОСОБА_5 НОМЕР_5 , виданого Пустомитівським РВ УМВСУ у Львівській області 11 листопада 2000 року, оглянутого у судовому засіданні (копія у т.1 на а.с. 100) ОСОБА_4 17 серпня 2004 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , також цього ж дня він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 без зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до вимог частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

На підставі встановленого суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_4 згідно частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_10 та правильно відмовив у задоволенні його вимог. З такими висновками суду першої інстанції, які зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, належить погодитися.

З урахуванням того, що спадкоємець за заповітом не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_10 , спадкування після його смерті здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог статті 1258 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_10 є пережилі його діти та дружина: ОСОБА_11 - дружина спадкодавця; сини спадкодавця: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_3 Зазначене підтверджено належними доказами і визнано сторонами.

На підставі аналізу наявних доказів і встановлених обставин суд першої інстанції зробив вірний висновок, що ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , як спадкоємці першої черги спадкування після смерті ОСОБА_10 , прийняли спадщину після його смерті та, з урахуванням вимог частини першої статті 1267 ЦК України, набули право власності на ј частину кожен спадкового майна: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки загальною площею 0,5998 га у цьому селі. Окрім того, ОСОБА_11 належало по Ѕ частці цього майна як спільного майна поружжя.

Після смерті ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на належне їй на час смерті майно: земельну ділянку площею 1, 7832 га, розташовану на території Пісківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га у цьому селі. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_11 є її діти: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_3 Ніхто із спадкоємців ОСОБА_11 не надав доказів прийняття спадщини за заповітом. Відтак, спадкування після її смерті здійснюється за законом відповідно до вимог статті 1258 ЦК України.

Наявними у справі доказами стверджується, що ОСОБА_5 на час смерті матері ОСОБА_11 проживав з нею і був зареєстрований за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Суд мотивовано не взяв до уваги акт комісії Пісківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 7 червня 2013 року (т.1 а.с. 59), який суперечить іншим доказам по справі і встановленим обставинам. З висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_11 прийняв спадщину належить погодитися.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 28 травня 2019 року, задоволено позов ОСОБА_3 і встановлено факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_11 на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.НОМЕР_6-243).

Відповідно до вимог частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, є встановленим, що після смерті ОСОБА_11 спадщину прийняли її сини: ОСОБА_5 і ОСОБА_3 . Оскільки між спадкоємцями існує спір щодо спадкового майна і нотаріусом фактично відмовлено частині спадкоємців у видачі свідоцтва про право на спадщину, даний спір підлягає розгляду у судовому порядку для забезпечення ефективного судового захисту прав та законних інтересів учасників справи.

На час смерті ОСОБА_11 належало по ѕ часток житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування цього будинку, і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства загальною площею 0,5998 га. У зв`язку з тим, що спадщину прийняли ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , за кожним з них належить визнати право власності в порядку спадкування на 3/8 частки зазначеного житлового будинку і земельної ділянки. Також до спадкового майна, що належало ОСОБА_11 , входить земельна ділянка площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передана їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ОСОБА_3 не заявив позовних вимог щодо зазначеної земельної ділянки. За спадкоємцем ОСОБА_5 належить визнати право власності в порядку спадкування на Ѕ частку цієї земельної ділянки.

У зв`язку з встановленим, оскаржуване рішення в частині задоволення повністю позову ОСОБА_5 ,визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га у АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства; визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_11 згідно державного акту про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження №299 Пустомитівської райдержадміністрації від 18 липня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 травня 2003 року за №116; відмови повністю у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання його таким, що прийняв спадщину за померлою ОСОБА_11 за законом, - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Керуючись п.1 п. 2 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року в частині задоволення повністю позову ОСОБА_5 ; визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 та ѕ частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га у АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства; визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: земельну ділянку площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_11 згідно державного акту про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження №299 Пустомитівської райдержадміністрації від 18 липня 2002 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 травня 2003 року за №116, відмови повністю у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання його таким, що прийняв спадщину за померлою ОСОБА_11 за законом, - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та 3/8 частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га у АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: 3/8 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та 3/8 частки земельної ділянки загальною площею 0,5998 га у АДРЕСА_1, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства.

Визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 ) право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, залишене після смерті ОСОБА_11 , а саме: Ѕ частину земельної ділянки площею 1,7832 га на території Пісківської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_11 згідно державного акту про право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження №299 Пустомитівської райдержадміністрації від 18 липня 2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 16 травня 2003 року за №116.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 10 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді