Постанова

Іменем України

03 вересня 2019 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/10221/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва

в складі судді Тітова М.Ю.

від 03 травня 2019 року

у справі №756/6735/17 Оболонського районного суду м. Києва

за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»,

заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_1 ,

про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2019 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Кивїтеплоенерго») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони стягувача.

В обґрунтування заяви вказував, що в провадженні суду перебувала справа за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги, за результатами розгляду якої 12.06.2017 судом видано судовий наказ. 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договори про відступлення права вимоги (цесії) №603-18 та №602-18, відповідно до яких ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих послуг до 01.05.2018.

За вказаних обставин просив замінити стягувача з ПАТ «Київенерго» на КП «Київтеплоенерго».

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року заяву КП «Київтеплоенерго» задоволено та замінено стягувача ПАТ «Київенерго» на його правонаступника КП «Київтеплоенерго» відносно боржника ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначила, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала на те, що суд в порушення ст. 4 ЦПК України позбавив її права на участь у розгляді заяви. В матеріалах справи відсутні докази направлення судом на її адресу копії заяви про заміну стягувача та повістки із зазначенням дати, часу та місця проведення судового засідання.

Зазначила, що вона виконала свої зобов`язання первісному кредитору, що підтверджується квитанціями від 26.07.2017, у зв`язку з чим передача боргу неможлива.

За наведених обставин, просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, заявник - КП «Київтеплоенерго» подав відзив, в якому посилався на те, що скаржником не наведено в апеляційній скарзі в чому саме полягає незаконність ухвали. Вказав, що скаржником не надано доказів про відсутність у КП «Київтеплоенерго» права здійснення заміни стягувача з ПАТ «Київенерго» на КП «Київтеплоенерго». Просив ухвалу від 03.05.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник КП «Київтеплоенерго» - Цой Г.М. в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, наведених в ній.

Боржник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила.

ПАТ «Київенерго», належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника Цой Г.М., перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , як на одну з підстав скасування ухвали суду вказувала на те, що судом порушено норми процесуального права, а саме не повідомлено її про день, час та місце судового засідання з розгляду заяви про заміну сторони стягувача.

Колегія суддів погоджуються з такими доводами скаржника, з огляду на таке.

Порядок розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження законодавцем визначено у статті 442 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа) державний або приватний виконавець.

Частиною 3 статті 442 ЦПК України визначено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Аналіз вказаних положень закону приводить до висновку, що неявка учасників справи та інших заінтересованих осіб не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження, у разі їх обов`язкового повідомлення про день, час та місце судового засідання.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення учасників справи про день, час та місце судового засідання, в якому вирішувалося питання про заміну сторони виконавчого провадження, зокрема в матеріалах справи відсутні судові повістки-повідомлення або супровідні листи про направлення копії заяви ОСОБА_1 та іншим учасникам справи.

Проте, постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, у зв`язку з чим формально зазначив в ухвалі про розгляд заяви за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Як вбачається з конструкції ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, за умови повідомлення учасників справи про день, час та місце судового засідання, в якому розглядається така заява.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, що питання про заміну сторони виконавчого провадження вирішено судом з порушенням норм процесуального права, а саме не повідомлено учасника справи про судове засідання, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Вирішуючи заяву КП «Київтеплоенерго» про заміну сторони стягувача, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2019 року ПАТ «Київенерго» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості станом на 01.03.2017, а саме: 16 022,52 грн за надані послуги з центрального опалення, 11 924,02 грн за постачання гарячої води, 3 306,55 грн - 3% річних та інфляційна складова боргу, а також 800,00 грн судового збору.

12 червня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва заяву ПАТ «Київенерго» задоволено та видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» заборгованість за надані послуги з центрального опалення в розмірі 16 022,52 грн, заборгованість за постачання гарячої води в розмірі 11 924,02 грн та судовий збір у розмірі 800,00 грн.

24 квітня 2019 року КП «Київтеплоенерго», посилаючись на укладені між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» договори відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018, звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача ПАТ «Київенерго» на КП «Київтеплоенерго».

Дійсно, 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» (кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (новий кредитор) укладено Договори №603-18 та №602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за умовами яких новий кредитор набув право грошової вимоги до споживачів теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед кредитором оплатити неустойку (пеня та/або штраф), 3% річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню з споживачів.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 ст. 512 ЦК України).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Як зазначено в ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, за змістом положень статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється його правонаступником.

Виходячи із наведених положень закону, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від первісного кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Отже, звернення правонаступника первісного кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року по справі №370/2464/17.

За приписами статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що вона сплатила заборгованість первісному кредитору, у зв`язку з чим відсутні підстави для заміни стягувача.

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги ОСОБА_1 долучила квитанції №105, №106 від 26.07.2017, згідно яких сплатила за централізоване постачання гарячої води 11 924,02 грн та за централізоване опалення 16 022,52 грн за період з 01.06.2017 по 30.06.2017 (а.с. 41).

Однак, судовим наказом від 12.06.2017 стягнуто заборгованість за постачання гарячої води та за централізоване опалення станом на 01.03.2017, тобто за інший період. Матеріали справи не містять доказів оплати ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла станом на 01.03.2017.

Крім того, підстави відсутності чи наявності виконання зобов`язань з оплати заборгованості за постачання гарячої води та опалення не підлягають з`ясуванню під час вирішення питання про заміну сторони стягувача, а вирішуються між сторонами шляхом переговорів або шляхом подання до державного чи приватного виконавця доказів виконання судового рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви КП «Київтеплоенерго» про заміну сторони стягувача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2019 року - скасувати.

Заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_1 , про заміну сторони стягувача, - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (юридична адреса: м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ) на його правонаступника Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 15-А; ) у справі №756/6735/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 04 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай