Справа № 464/587/19 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/811/1336/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року в складі судді Рудакова І.П. в справі за позовом Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

встановила:

У лютому 2019 року позивач Департамент економічного розвитку Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 рокуприйнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи.

Ухвалу суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , вважає її незаконною та такою, що постановлена в порушення вимог ст. 27 ЦПК України.

В апеляційній скарзі зазначає, що позов пред`явлений до двох відповідачів, один з яких ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 та до ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає на АДРЕСА_2 , тобто відповідачі проживають та зареєстровані, відповідно, у Пустомитівському районі Львівської області та Шевченківському районі м. Львова.

На підтвердження подано Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Крім цього зазначає, що позивачу відоме місце реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_2 із справи № 461/12801/14, де адреса відповідача вказана правильно.

Вважає, що спір повинен розглядатися Пустомитівським або Шевченківським районним судом.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 року та направити справу для розгляду до Пустомитівського районного суду Львівської області.

Учасники справи, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам статтей 175-177 ЦПК України, подана до належного суду з дотриманням правил підсудності, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду враховуючи таке.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачами і відповідачами можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Виходячи з положень цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, позивач Департамент економічного розвитку Львівської міської ради звернувшись в суд з позовними вимогами, предметом яких є стягнення заборгованості за договором, визначив відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зазначивши такі їхні адреси: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, відповідно.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

За загальним правилом, встановленим ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, а позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог суду, адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України у Львівській області надано інформацію від 12.02.2019 року щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів (а.с. 13-14).

Зокрема, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована на АДРЕСА_2 з 08.02.2007 року, зазначена адреса відноситься до Шевченківського району м. Львова.

Відповідач ОСОБА_2 за запитуваною адресою не значиться.

З наведеного слідує, що дійсне місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 (населений пункт, адреси житла тощо) на момент надання відповіді на запит суду невідоме, а надана інформація не дає змоги встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування), оскільки не містить даних щодо його реєстрації.

В свою чергу, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру (ч. 8 ст. 187 ЦПК України).

Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 24.01.2017 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

Підсудність за вибором позивача визначена статтею 28 ЦПК України.

В частині 15 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Таким чином, законодавець надав право позивачу на власний розсуд вибирати підсудність справ, у яких останній звертається є вимогою до декількох відповідачів.

Встановлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, пов`язане з необхідністю створення позивачеві більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач Департамент економічного розвитку Львівської міської ради пред`явив позов фактично за зазначеним місцем проживання відповідача ОСОБА_2 , при цьому таке не підтверджене.

Натомість, суд першої інстанції володів інформацією про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 , вказана адреса відноситься до Шевченківського району м. Львова.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу (ч. 9 ст. 187 ЦПК України).

Встановивши на момент відкриття провадження у справі зареєстроване місце проживання одного з відповідачів ОСОБА_3 , яке відноситься до Шевченківського району м. Львова, при цьому про зареєстроване місце проживання іншого відповідача ОСОБА_2 відомості відсутні, суд першої інстанції мав всі правові підстави для направлення справи за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова, однак в порушення процесуального закону цього не зробив.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Наведене свідчить про часткову підставність доводів апеляційної скарги та помилковість оскаржуваної ухвали, яка підлягає скасуванню із направленням справи за підсутністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Таким чином, колегія суддів приходить переконання про часткову підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали з підстав порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 380, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 20 лютого 2018 рокускасувати.

Справу за позовом Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, направити на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 20 серпня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк