Справа № 183/7734/18
№ 2/183/1382/19
02 серпня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пащенко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності,
за участю представника позивача ОСОБА_3 ,-
02 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, в якому просив суд:
- встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини;
- визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .
Так, позивач зазначає, що з померлою ОСОБА_4 він проживав однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, а коли ОСОБА_4 померла, позивач поховав її та оплатив усі ритуальні послуги.
У встановлений законом строк, ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак державним нотаріусом в усній формі було роз`яснено позивачу, що він не являється спадкоємцем, оскільки відсутні докази, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, а також доказів на підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, позивачем втрачено оригінали правовстановлюючих документів на спадкову квартиру.
Таким чином, заявник вважає себе спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , однак позбавлений можливості оформити належним чином свої спадкові права, а тому просить в судовому порядку встановити факт проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також визнати право власності на спадкову квартиру.
Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 11 травня 2019 року в якості третьої особи у даній справі залучено ОСОБА_2 (а.с.31-32).
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, надала суду детальні пояснення про обставини спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , починаючи з 2009 року, в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач ставився до ОСОБА_4 , як до рідної матері, піклувався про неї, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, а коли остання померла, поховав її та оплатив усі ритуальну послуги.
Представник відповідача Новомосковської міської ради відзив на позов подав, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
Представник третьої особи Новомосковської державної контори в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність (а.с.16).
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явилася.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив обставини того, що позивач по справі та ОСОБА_4 проживали разом в будинку позивача за адресою: АДРЕСА_2 , він вважав, що ОСОБА_4 це мати позивача, останній ставився до неї як до рідної матері.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.25).
Після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №369/2008, матеріали якої свідчать про те, що 29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 (а.с.22). Даних про наявність інших спадкоємців за законом чи виданих свідоцтв про право на спадщину, матеріали спадкової справи не містять.
На виконання ухвали суду від 11.05.2019 року Державним нотаріальним архівом Дніпропетровської області до суду надано копію Заповіту, посвідченого 18 грудня 2014 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Байдук М.М., зареєстрованого в реєстрі за №910 (а.с.35), у відповідності до якого ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті, заповіла належне їй нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , - громадянці Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Між тим, ОСОБА_2 направлено до суду нотаріально посвідчену заяву від 03.07.2019 року, згідно якої остання відмовилася від спадщини за заповітом від 18.12.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 910, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Байдук М.М. (а.с.37).
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Так, в матеріалах справи міститься копія довідки №4244, виданої 31 серпня 2016 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради (а.с.9), у відповідності до якої ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , по день своєї смерті разом з ОСОБА_1 , 1986 року народження. А факт проживання позивача за цією ж адресою підтверджується відміткою у його паспорті (а.с.5).
Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_4 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , а інших спадкоємців за законом судом не встановлено. В свою чергу, спадкоємець за заповітом, станом на момент розгляду справи, жодних дій, пов`язаних з прийняття спадщини не вчинила, а навпаки відмовилася від прийняття спадщини за заповітом.

Що стосується вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Аналіз зазначених норм закону, а також встановлений в судовому засіданні факт проживання позивача однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_4 , не позбавляють його права, як спадкоємця за законом отримати відповідне свідоцтво на все спадкове майно, що на день смерті належало спадкодавцю, у спосіб передбачений нормами ЦК України, законом України «Про нотаріат», а тому позовні вимоги в частині визнання права власності на спадкову квартиру, на думку суду,заявлені передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81, 89, 263, 265, 280, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1264 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, треті особи - Новомосковська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, визнання права власності, - задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав однією сім`єю з ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2009 року по день відкриття спадщини, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня отримання ним копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.