ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1638/18 Номер провадження 22-ц/814/1672/19Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справа Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2019 року, ухвалене суддею Гудковим С.В., повний текст судового рішення складено 28 березня 2019 року,

по справі за позовом Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління (далі - ЛК ЖЕУ), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що підприємство надає послуги з утримання будинків та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 за вищевказаною адресою , фактично користується наданими послугами, проте відмовляється укласти з ЛК ЖЕУ договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території та надані послуги не оплачує. Заборгованість відповідачки, яка утворилася за період з 01.07.2013 року по 01.06.2016 року, складає 2800 грн. 79 коп.

Крім основної суми боргу, позивач вважає, що має право на отримання від відповідача інфляційних втрат у сумі 2001,63 грн. та 263,12 грн. трьох процентів річних.

З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 2800 грн. 79 коп., інфляційні втрати в сумі 2001 грн. 68 коп., три проценти річних в сумі 263 грн. 12 коп., а також судові витрати в сумі 1762 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 21 січня 2019 року позов Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління (місцезнаходження: вул. Метеорологічна, 22, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь Лубенського комунального житлово-експлуатаційного управління 2800 грн. 79 коп. заборгованості за надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, 2001 грн. 68 коп. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 263 грн. 12 коп. трьох процентів річних.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

З рішенням місцевого суду не погодилась відповідачка ОСОБА_1 , оскарживши його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі відповідачка, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права та неправильне застосування положень матеріального права прохає скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що вона не укладала з позивачем жодних договорів на утримання будинку та прибудинкової території, пропозицій на його укладення також від позивача не надходило, тому вона не повинна сплачувати позивачу за надані послуги.

Крім того, вказує, що є власником квартири, а не наймачем, та не повинна сплачувати інфляційні втрати, оскільки в справі відсутні належні довідки з Управління статистики за підписом та печаткою посадових осіб щодо рівня інфляції, а розрахунок зроблено через мережу Інтернет.

Вважає, що позивач пропустив строк позовної давності до вимог про стягнення боргу, про застосування якого вона заявляла у суді першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов від ЛК ЖЕУ 13.08.2019 р., позивач прохав залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , зареєстрована у вказаному житловому приміщенні, фактично отримує за даною адресою послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, які надаються позивачем, проте за надання послуг не сплачує.

Заборгованість відповідачки перед позивачем згідно наданого розрахунку складає 2800,79 грн. (а.с. 8- 10).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, встановивши зазначені обставини, прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідачки вказаної суми заборгованості, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Між тим, основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулювалися Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-VI, який діяв на час виникнення даних правовідносин.

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Виконавчий комітет Лубенської міської ради рішенням від 23 березня 2011 року №72 вніс зміни до п.7 рішення виконкому від 23.05.2007 року №134 «Про затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги та впорядкування розрахунків за житлово-комунальні послуги серед споживачів міста Лубни в новій редакції», визначивши Лубенське комунальне житлово-експлуатаційне управління та його структурні підрозділи виконавцем послуг з утримання будинків і прибудинкових територій житлового фонду.

Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15.

Згідно з п. п. 2, 6 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Під час розрахунку нормативних витрат враховуються: середньомісячні витрати з оплати праці (далі - заробітна плата) та середньомісячні матеріальні витрати на рік окремо за статтями експлуатаційних витрат; плановані трудовитрати, що не можуть перевищувати розмір, передбачений нормами часу та нормами обслуговування для робітників і виробничого персоналу, що встановлюються Мінрегіоном.

Відповідно додатку до вказаного Порядку визначено такий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; вивезення побутових відходів (збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізація, знешкодження та захоронення); прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення, зливової каналізації; дератизація; дезінсекція; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності; поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення та зливової каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (в тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків); поливання дворів, клумб і газонів; прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами; експлуатація номерних знаків на будинках; освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води; енергопостачання ліфтів.

Як вірно встановлено місцевим судом, рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради №7 від 23.01.2013 року та №307 від 23.12.2015 року були встановлені тарифи на послуги з утримання будинків та споруд прибудинкових територій по кожному будинку окремо для Лубенського КЖЕУ, зокрема по вул. Ярослава Мудрого, 42 (Додаток 1). Перелік послуг містить 10 найменувань (а.с.16-19).

Згідно виписки за комунальні послуги, відповідачці ОСОБА_1 за період з липня 2007 року по червень 2016 року нарахована заборгованість в сумі 2800 грн. 79 коп. (а.с.10).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно пункту 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вірно встановивши, що позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території за місцем проживання відповідачки, тоді як остання не сплачує за надані послуги, суд першої інстанції на підставі зазначених положень закону прийшов до правильного висновку про стягнення з неї на користь позивача суми заборгованості, яка за період з 01.07.2013 р. по 01.06.2016 р. складає 2800, 79 грн.

Також місцевий суд обґрунтовано стягнув з відповідачки на користь позивача 2001,68 грн. інфляційних втрат та 263,12 грн. трьох процентів річних відповідно до наданого позивачем детального розрахунком (а.с.11), який відповідачкою не спростований належними і допустимими доказами та сумнівів у колегії суддів не викликає.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності обов`язку сплачувати за надані послуги у зв`язку з відсутністю укладеного договору, а також відсутності належних доказів на підтвердження правильності нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних, не заслуговують на увагу, з огляду на вищенаведене.

Крім цього, судом першої інстанції обґрунтовано не взяті до уваги посилання відповідачки на те, що при нарахуванні заборгованості не враховано її пільги на сплату комунальних послуг в розмірі 50%, які вона має як інвалід ІІІ групи, оскільки доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 повідомляла письмово позивача про своє право на пільгу нею не надано судам першої та апеляційної інстанцій.

Також, у відповідності до п. п. 4, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який був чинний на час виникнення даних правовідносин, споживач має право на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг та зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», встановлено порядок оформлення претензій споживачів до виконавців.

Зокрема, за ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в

суді.

Доказів про те, що відповідачка зверталася до позивача для складення та підписання акту-претензії у відповідності до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», матеріали справи також не містять та нею не надавалися.

Посилання відповідачки на пропуск позивачем строку позовної давності також безпідставні, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів.

Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу перериває перебіг строку позовної давності.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що позивач у 2016 році звертався до Лубенського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЛК ЖЕУ заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 5324 грн. 33 коп.

08.08.2016 року Лубенським міськрайонним судом був виданий відповідний судовий наказ №539/2353/16-ц, а ухвалою суду від 09.09.2016 він був скасований за заявою ОСОБА_1 (а.с.7)

Отже, внаслідок подання заяви про видачу судового наказу перебіг строку позовної давності в даному випадку перервано, у зв`язку з чим строк позовної давності позивачем не пропущено.

Згідно з ч. 14 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація)вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Посилання відповідачки на те, що вона отримує комунальні послуги від ОСББ «Дружба», яке утворено за адресою: АДРЕСА_1 , а тому не повинна здійснювати платежі на користь ЛК ЖЕУ, спростовуються повідомленням виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області (а.с. 42), згідно якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про ОСББ «Дружба» за вказаною адресою відсутні, об`єднання не набуло статусу юридичної особи.

Зазначені обставини також визнавалися відповідачкою у суді першої інстанції.

Отже, рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі всебічно з`ясованих обставин та наданих сторонами доказів, які проаналізовані вище.

Підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається колегією суддів без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Л.І.Пилипчук