Ухвала

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 159/4468/18

провадження № 61-15572ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_1, Ковельської міської ради Волинської області, про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга з пропуском строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження судового рішення закінчився 09 серпня 2019 року,а касаційна скарга подана до Верховного Суду 14 серпня 2019 року.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з тим, що копію ухвали постанови апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 15 липня 2019 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України» вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Наведені публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не надано доказів.

Крім того постанова суду апеляційної інстанції 10 липня 2019 року була надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень і оприлюднена там 12 липня 2019 року, а тому підстав, що перешкоджали б вчасно отримати копію постанови суду апеляційної інстанції та подати касаційну скаргу, не наведено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у касаційній скарзі викладено клопотання про відстрочення сплати судовогозбору у зв`язку з ліквідацією особи, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що звільнити від сплати судового збору, суд може лише фізичну особу, а на юридичних осіб норма цієї статті не розповсюджується.

Таким чином, скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 03 жовтня 2017 року із змінами, внесеними Законом України № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подачі заяви) розмір судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, становив 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Відмовити публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 10 липня 2019 року залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв