Справа № 189/874/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.2019 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

учасники судового провадження:

представник позивача Садовниченко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме, просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з наступною індексацією цієї суми згідно закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що позивачка з жовтня 2013 року по квітень 2014 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач.

Позивачка зазначає, що дитина перебуває на її повному забезпеченні, ніякої матеріальної допомоги дитині у добровільному порядку батько не надає, у зв`язку з чим звернулася до суду.

Відповідач надав відзив, яким позов заперечив, просив відмовити у його задоволенні, зазначив, що не ухиляється від виконання обов`язків, має бажання забезпечувати сина, виховувати його, однак позивачка відмовляє у спілкуванні з дитиною.

Також зазначає, що має другу дитину, 2017 р. н., проживає разом з її матір`ю та нею, утримує них, тому вважає, що має сплачувати аліменти за позовом у розмірі 1/6 частини від заробітку.

В судове засідання з`явилась представниця позивачки ОСОБА_1 за довіреністю, пояснила суду, що є матір`ю позивачки, що позивач та відповідач у шлюбі не перебували, але народили спільну дитину, що батько взагалі не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дитини, з 2015 року позивачка разом з сином проживають у с. Великомихайлівка Покровського району, куди виїхали з Донецьку у зв`язку з воєнними діями. З тих пір батько (відповідач) з дитиною не бачився, жодного бажання спілкуватися не проявляє, на телефонні дзвінки не відповідає, грошей на утримання дитини не надає. Про існування у нього іншої сім`ї позивачка дізналася тільки з його відзиву на позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, у відзиві на позов зазначив, що просить розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , а. с. 5).

Згідно довідки від. 23.10.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території у Покровський район Дніпропетровської області (копія, а. с. 6).

Згідно наданої інформації від Управління соціального захисту населення, тимчасове місце проживання ОСОБА_1 зазначене: АДРЕСА_2 та внесено відомості про дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11).

Матеріали справи також містять копію довідки з лікарні, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є часто хворіючою дитиною, страждає на аденоїди.

Матеріали справи також містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а. с. 26).

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд встановив, що дитина, ОСОБА_2 проживає разом з матір`ю, знаходиться на утриманні позивачки, відповідач, батько дитини, не надає матеріальної допомоги. Позивачка не в змозі самостійно повністю забезпечити дитину матеріально та дитина потребує матеріальної підтримки з боку батька.

Суд встановив, що відповідач є працездатною особою, має на утриманні ще одну малолітню дитину.

Суд вважає, що сплата аліментів на утримання дитини батьком у розмірі ј від розміру доходу відповідача є справедливим та співмірним розміром аліментів, враховуючи наявність одного утриманця у батька, тоді як менший розмір аліментів, на думку суду, призведе до порушення прав дитини на гідне і достатнє утримання.

У той же час суд відмовляє у задоволенні частини позовних вимог щодо наступної індексації цієї суми згідно закону, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України підлягають індексації аліменти, розмір яких визначений у твердій грошовій сумі, тоді як позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у частці від заробітку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного.

Враховуючи те, що позивач на момент звернення до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією ООН про права дитини, ст. ст. 180-182, 191 СК України, ст. ст. 7, 8, 10, 12, 18, 77, 81, 247, 259, 263-265, 268, 274-279, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В частині здійснення індексації суми стягуваних аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 16 серпня 2019 року.

Суддя Чорна О.В.