Ухвала

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 229/4152/18

провадження № 61-14420ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»на постанову Донецького апеляційного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (далі - ПАТ «Укртелеком»), в якому просить стягнути з останнього на його користь матеріальну шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_1 , в розмірі 28889, 80 грн, витрати пов`язані з оплатою проведення товарознавчої експертизи в сумі 1000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, оплату пов`язану з наданням юридичної допомоги в сумі 5000,00 грн, на загальну суму 44889,80 грн.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком», третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного суду від 27 червня 2019 року рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Укртелеком» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, в сумі 28889,80 грн та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги та висновком експерта на загальну суму 2500, 00 грн.

Стягнути з ПАТ «Укртелеком» в дохід держави судовий збір 868,70 грн.

25 липня 2019 року ПАТ «Укртелеком» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного суду від 27 червня 2019 року, в якій просило скасувати оскаржуване судове рішення повністю та залишити без змін рішення Дружківського міського суду Донецької області від 13 лютого 2019 року, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом позову в цій справі є стягнення матеріальної шкоди у розмірі 28 889, 80 грн, стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000, 00 грн, стягнення витрат пов'язаних з оплатою проведення товарознавчої експертизи в сумі 1 000,00 грн, стягнення оплати пов' язаної з наданням юридичної допомоги в сумі 5 000, 00 грн, на загальну суму 44 889, 80 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Доводи касаційної скарги також не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваними судовими рішеннями не є сама по собі обставиною, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» на постанову Донецького апеляційного суду від 27 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Донбас Північний» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров