Справа № 369/5854/19
Провадження № 2/369/2973/19
24.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вона 18.08.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , про щ виконавчим комітетом вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області зроблено відповідний актовий запис № 313, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.07.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З червня 2014 року відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає.

Спільні неповнолітні діти проживають з ОСОБА_1 та перебувають на повному її утриманні.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_2 на користь неї щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, та на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Оскільки позивач ОСОБА_2 не заперечувала проти заочного розгляду справи, а відповідач повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому суд вважав за доцільне провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.08.2007 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб у Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується копією про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.08.2007 року, актовий запис № 313.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 02.12.2008 року, серія НОМЕР_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 08.01.2015 року, серія НОМЕР_3 .

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки від 07.05.2019 року № 591 виданої В иконавчим комітетом Крюківщинської сільської ради ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 . Дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню щомісячно аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено заявлені вимоги щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача по 2000 грн на кожну дитину щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 в розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з з 08 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.