Справа № 2-5933/03
Провадження № 2-зз/521/80/19
У Х В А Л А

про скасування заходів забезпечення позову

15.08.2019 м. Одеса

Малиновського районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова С.О.,

за участю секретаря Феслер О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми завдатку, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника ОСОБА_4 , адвоката Селезньової Т.В. про скасування заходів забезпечення позову, а саме скасування арешту на нерухоме майно, у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення суми завдатку.

Заява обґрунтована наступним.

22.09.2003 року з метою забезпечення вказаного позову ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Кічмаренко С.М. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 26.04.1994 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі №4-1235.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 23.12.2003 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення суми завдатку було залишено без розгляду.

Заявник, з метою відчуження квартири звернулася до нотаріуса, від якого її стало відомо, що в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження; тип 8312863; зареєстроване: 19.12.2008 року 14:59:41 за №8312863 реєстратором: Перша одеська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: ухвала від 22.09.2003 року Малиновського районного суду м. Одеси; об`єкт обтяження: квартира: АДРЕСА_2 ; власник: ОСОБА_6 ; додаткові дані: архівний запис (перенесено з Феміди) реєстр №3867/2003 від 23.09.2003 року.

Вказана заява мотивована тим, що збереження заходів забезпечення позову є перешкодою для реалізації своїх прав заявником, тобто за наявності арешту на вказану квартиру неможливо розпоряджатися нерухомим майном.

Представник заявника ОСОБА_4 адвокат Селезньова Т.В у відкрите судове засідання не з`явився, але від особи надійшла заява про розгляд поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову за відсутності сторони в порядку ст. 211 ч. 3 ЦПК України.

Інші учасники судового процесу у відкрите судове засідання не з`явилися, про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову були повідомлені згідно ч.11 ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

22.09.2003 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Кічмаренко В.В. у цивільній справі №2-5933/03 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , шляхом заборони здійснювати будь-які дії по відношенню до вказаної квартири, до завершення розгляду справи.

23.12.2003 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси цивільну справу №2-5933/03 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення суми завдатку залишено без розгляду.

18.06.2004 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду, у зв`язку з пропущенням строків на апеляційне оскарження ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Як регламентує стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з параграфом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Україна-Тюмень проти України» («Ukraine-Tyumen v. Ukraine», заява №22603/02 (щодо суті), стаття 1 Першого протоколу містить три чітких норми: «перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та містить умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів. Ці норми не є окремими, а є пов`язаними між собою. Друга та третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, та, отже, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» («Jahn and Others v. Germany», заяви №46720/99, 72203/01 та 72552/01, п. 78).

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави у право на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту статті 1 Першого протоколу. Таке втручання має відбуватись із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

Отже, оскільки позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення суми завдатку залишено без розгляду ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.12.2003 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.06.2004 залишено без розгляду, у зв`язку з пропущенням строків на апеляційне оскарження, а подальше збереження заходів забезпечення позову перешкоджає заявнику вільно реалізувати своє право на розпорядження таким майном, суд вважає, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ураховуючи викладене, суд погоджується із правовою позицією заявника, вбачає обґрунтованим задовольнити дану заяву та скасувати вжиті заходи забезпечення позову.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 ) про скасування заходів забезпечення позову про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення суми завдатку, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2003 року по справі №2-5933/03 на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 .

Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати для відома, а також після набрання такою ухвалою законної сили до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: О.С. Леонов