справа № 208/2520/15-ц
№ провадження 2-зз/208/12/19
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участі:

Секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Представника позивача, за первісним позовом, вона ж представник відповідача за зустрічним позовом, - ОСОБА_1 ,

Представника відповідача, за первісним позовом, вона ж представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання ОСОБА_1 «про скасування заходів забезпечення позову», суд

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа:

ОСОБА_3 , 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 3-я особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецавтогруп» «про визнання правочину недійсним, про поділ рухомого майна»,

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 «про поділ спільного сумісного майна подружжя - житлового будинку».

04.09.2019 року зареєстровано справа за заявою ОСОБА_1 про скасування ухвали від 24.09.2018 року, в частині скасування арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 83,8 кв.м, житловою площею 53,9 кв.м, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В судовому засіданні ОСОБА_1 , діючи як представник ОСОБА_3 , зазначила, що згідно до договору дарування від 09.10.2018 року вона є власником зазначеного будинку АДРЕСА_1 , а тому як власник майна, дізнавшись у листопаді 2018 року про накладений арешт, вважає що її права власника безпідставно обмежені, так як вона не має спору з ОСОБА_5 , а тому підстави для арешту будинку відсутні.

Представник ОСОБА_5 , адвокат Медведєва Л.В. повідомила, що зазначена ухвала суду від 24.09.2018 року винесена з підстав забезпечення позовних вимог ОСОБА_5 предметом спору якого є оспорювання позивачем ОСОБА_5 права власності на спірний будинок, як будинок набутий одним із подружжям під час шлюбу, а тому визнання будинку спільним сумісним майном подружжя. А тому накладення арешту на будинок є забезпеченням його збереження як предмету спору.

Відповідно до вимог ст. 158 ЦПК України , суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку:

21.09.2018 року від ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову, де зазначаючи ризики загроза пошкодження, зниження вартості майна, відчуження, які можуть унеможливити виконання рішення суду. Розглянув дану заяву, суд її задовольнив частково, та було накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , право власності на який на час накладення арешту було зареєстровано за ОСОБА_3 , заборонивши його відчуження, та вчинення будь-яких дій, направлених на зменшення його вартості або знецінення.

Як встановлено в ході судового розгляду станом на 09.10.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку, за змістом якого ОСОБА_1 отримала у дар від ОСОБА_3 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 , який розташований на приватизованій земельній ділянки площею 0,0521 га, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.08.2018 року, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 за №9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», судом також враховуються що арешт майна є мірою, яка забезпечує інтереси громадян, організацій та держави у випадках, передбачених законом. Власне арешт майна полягає: 1) у проведенні його опису, 2) оголошенні заборони розпоряджатися ним, 3) обмеженні права користування майном, 4) вилученні у боржника та передаванні на зберігання іншим особам.

Враховуючи, що обставини які були взяті під час накладення арешту на будинок змінилися, а саме власником майна є ОСОБА_1 яка не є стороною по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 «про поділ спільного сумісного майна подружжя - житлового будинку», що усуває підстави для продовження арешту майна, як підставу для забезпечення позову, а тому заява ОСОБА_1 є такою що узгоджується із приписами ст. 149 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 158, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 , як представника позивача, за первісним позовом, вона ж відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_3 «про скасування заходів забезпечення позову» - задовольнити.

Скасувати накладений арешт, за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24.09.2018 року, в частині накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 83,8 кв.м, житловою площею 53,9 кв.м, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо заборони на відчуження майна, та вчинення будь-яких дій на знищення, зменшення вартості або знецінення його.

Роз`яснити сторонам що вони не позбавленні права на звернення із заявою про забезпечення позову в порядку передбаченому ст.ст. 149-153 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.