Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7175/18 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 54 Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Григорусь Н.Й.

суддів Галацевич О.М., Микитюк О.Ю.,

секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі апеляційну скаргу Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» на рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 січня 2019 року, ухвалене суддею Галасюком Р.А. у місті Житомирі по цивільній справі №296/7175/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» про стягнення заборгованості, пов`язаної з трудовими відносинами

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» (надалі - ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці») на його користь заборгованість у сумі 132 906,77 грн, яка складається з: 23 599,50 грн - премії за результатами роботи в 2017 році, 89 846,40 грн - середнього заробітку за весь час затримки належних при звільненні сум за період з 21.03.2018 по 18.07.2018 та 19 460,87 грн на відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем 09.11.2015 був укладений контракт № 20 та в період з 10.11.2015 по 05.10.2017 він працював на посаді директора ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці». 05.10.2017 згідно його заяви вказаний контракт припинено у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України та пп. «б» п. 5.2 контракту - за угодою сторін. Однак, відповідачем, в порушення чинного трудового законодавства та колективного договору, не була проведена виплата усіх належних йому грошових сум.

Рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11 січня2019 року позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» заборгованість у сумі 132 906,77 грн та вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати, винести нове - про відмову у задоволенні позовних вимог. Зокрема посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення суду безпідставно не було застосовано норми ст. 2 ЗУ «Про оплату праці, ст. 14 Податкового кодексу України та положення абз. 2 п. 3, абз. 3 п. 3 розділу 1 і п. 2 розділу 2 Умов, критеріїв, диференційованих показників та розмірів преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 06.06.2017 № 940 «Про преміювання та матеріальну винагороду керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці». Зазначає, що підставою для виплати премії керівнику підприємства є: перебування на посаді керівника, виконання виробничих завдань і функцій згідно з укладеним контрактом, здійснення управління підприємством та відпрацювання повного календарного року. Отже, винагорода керівника підприємства встановлюється за підсумками фінансово-господарської діяльності за звітний рік, що в свою чергу охоплює повний календарний рік, а не його відпрацьовану частину. Станом на 01.03.2018 на посаді керівника підприємства вже перебував інший працівник, який здійснював управління ДП «Житомирський ЕТЦ» з 06.10.2017 і робив свій вклад у виконання показників його фінансово-господарської діяльності та фінансового плану. Також, позивачем не доведено вини відповідача щодо порушення його законних прав, як працівника у сфері трудових відносин та не надано жодних доказів спричиненої йому моральної шкоди, зокрема обґрунтованих розрахунків заборгованості такої шкоди. Окрім того, судом першої інстанції не було залучено до участі у справі Державну службу України з питань праці, між якою та позивачем було укладено контракт та яка безпосередньо приймає рішення щодо виплати премії відповідно до абз. 3 п.3 розділу 1 Умов преміювання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 10.11.2015 по 05.10.2017 перебував у трудових відносинах з відповідачем на підставі укладеного між ним та Державною службою України з питань праці (Держпраці) контракту № 20 від 09.11.2015 та працював на посаді директора ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці».

Наказом Державної служби України з питань праці № 438-к від 05.10.2017 був звільнений із вказаної посади відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України - за угодою сторін та підпункту «б» пункту 5.2 контракту, що підтверджується записами трудової книжки (а.с. 7-8).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не була нарахована та виплачена позивачу премія за фактично відпрацьований ним час у 2017 році та в порушення вимог трудового законодавства не проведений повний розрахунок виплат за час затримки належних при звільненні сум. Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була спричинена моральна шкода.

Проте, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 зазначеного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата. Зокрема, додаткова заробітна плата включає в себе: доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Оплата праці за контрактом визначається за угодою сторін на підставі чинного законодавства, умов колективного договору і пов`язана з виконанням умов контракту (ст. 20 ЗУ «Про оплату праці»).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 посилався на те, що ним повні три квартали здійснювалося керівництво ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці» та за підсумками діяльності були виконані всі фінансові плати. Будь яких підстав для зменшення чи не виплати премії за вказаний звітний період не було. Проте відповідачем, в порушення положень п. 2 розділу 1 Умов, критеріїв, диференційованих показників та розмірів преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці, до Держпраці не було направлено подання про виплату йому премії за 2017 рік за фактично відпрацьований час (три квартали), виходячи зі ставки 2 посадових окладів керівника ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці».

Відповідно до п. 1 Умов, критеріїв, диференційованих показників та розмірів преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 06.06.2017 № 940 «Про преміювання та матеріальну винагороду керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці» преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці проводиться щокварталу та щороку за результатами фінансово-господарської діяльності підприємств, відображеними у формах бухгалтерської і статистичної звітності та у звіті про виконання фінансового плану.

Абзац 2 пункту 3 вищевказаних умов зазначає, що керівники підприємств з 01 до 20 березня, наступного за звітним роком, направляють до Держпраці подання про преміювання за звітний рік за формою згідно з додатком 2 до цих умов.

Згідно пункту 2 Умов, критеріїв, диференційованих показників та розмірів виплати матеріальної винагороди за ефективне управління державним майном керівникам державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 06.06.2017 № 940 «Про преміювання та матеріальну винагороду керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці» винагорода керівникам підприємств встановлюється Державною службою України з питань праці один раз на рік (за умови відпрацювання керівником підприємства повного календарного року) за підсумками фінансово-господарської діяльності підприємства за звітний рік на підставі даних бухгалтерської, статистичної звітності та річного звіту про виконання фінансового плану.

Тобто, основною передумовою для внесення подання про преміювання є: перебування на посаді керівника, виконання виробничих завдань і функцій згідно з укладеним контрактом, здійснення управління підприємством, відпрацювання повного календарного року.

Зі змісту трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 з посади директора ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці» був звільнений 05 жовтня 2017 року, отже ним не було відпрацьовано повний календарний рік (2017 рік). Отже станом на 01 березня 2018 року він вже не перебував у трудових відносинах з відповідачем.

Відповідно до Умов, критеріїв, диференційованих показників та розмірів преміювання керівників державних підприємств, що належать до сфери управління Державної служби України з питань праці, затверджених наказом Міністерства соціальної політики України від 06.06.2017 № 940преміювання керівника підприємства за звітний рік проводиться за показниками виконання фінансового плану підприємства за погодженням з Держпраці. Для отримання погодження на преміювання керівника або відмови у погодженні такої виплати, підприємство направляє до Держпраці подання про преміювання керівника за формою згідно з додатком 2 до цих умов

Разом з тим, згідно відповіді Державної служби України з питань праці від 16.03.2018 № 1358/1/82-3в18 наданої на звернення ОСОБА_1 вбачається, що подання від ДП «Житомирський ЕТЦ Держпраці» щодо погодження про нарахування та виплати премії позивачу за результатами роботи в 2017 році до Державної служби України з питань праці не надходило (а.с. 6). Позивачем також не надано доказів на спростування вказаних обставин, як не надано доказів оскарження такої бездіяльності тощо.

А тому, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача наявної заборгованості по премії в сумі 23599,50 грн за відсутності її нарахування (наказу про преміювання, реального боргу).

Оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки належних при звільненні сум за період з 21.03.2018 по 18.07.2018 та відшкодування моральної шкоди є похідними від вимоги про стягнення заборгованості з премії, то підстав для задоволення цих вимог також немає.

Згідно частині 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами про наявність заборгованості по премії та порушення будь-яких його прав з боку відповідача, підстав для задоволення даного позову немає, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. За таких обставин, підлягають компенсації ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» понесені судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Компенсувати ДП «Житомирський експертно-технічний центр Держпраці» понесені судові витрати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст складено 09.09.2019