ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6384/19
провадження № 2/753/5173/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницький районний суд м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 13.05.2019 прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

09.08.2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову у формі накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Заява обґрунтована тим, що вона та відповідач вже двадцять років проживають однією сім`єю у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , у них народився син, який також там проживає з ними. Проте відповідач відмовився офіційно реєструвати шлюб, реєструвати її та сина в квартирі. У разі задоволення позову, вона набуде юридичного статусу члену сім`ї відповідача, а також юридичного визнання права користування квартирою відповідача. Щоб позбавити її реалізувати рішення суду, відповідач виставав квартиру на продаж.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без виклику осіб

Ознайомившись з позовною заявою, з заявою про забезпечення позову та доданими до них документами, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів позову, заяви про забезпечення позову та доданих до них матеріалів вбачається, що позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.07.2018 вбачається, що спадкоємцем квартири АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_3 , який помер у 2017 році є його син ОСОБА_2 , 1976 р.н., право власності на квартиру підлягає державній реєстрації.

В матеріалах справи відсутня актуальна інформація про зареєстроване у встановленому порядку право власності на квартиру

Відповідно до ч. 2 ст. 149, п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується в том числі накладенням арешту на майно. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами у справі дійсно виник цивільно-правовий спір про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням, разом з тим позивачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та що вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими заявником вимогами.

Зважаючи на встановлені обставини суд дійшов висновку, що між заявленими позовними вимогами та способом забезпечення позову, про який просить позивач, відсутній прямий зв`язок, а відтак незастосування заявленого позивачем заходу забезпечення позову не створює реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: М.О. Заставенко