Справа № 331/365/19
Провадження № 2 /331/699/2019
09 вересня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Жукової О.Є.
за участю секретаря - Качан К.К.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з нерухомого майна,
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накладений арешт на нерухоме майно, порушує його права як власника, перешкоджає йому реалізувати право щодо володіння та розпорядження майном.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2019 року провадження по справі відкрито.
Представник позивача надав клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 та представник Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до суду не з`явилися, відзив на позов не надали . Про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, з огляду на що, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність.
Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не з`явився , пояснення на позов не надав, у зв`язку з чим відповідно до положень ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.
11 червня 2008 року між юридичною особою Закритим акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний банк", правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПУМБ" та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5445807 .
У забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором ОСОБА_1 було передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана за кредитні кошти, про що укладений договір іпотеки № 5445811 від 11.06.2007, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозовою В.М. 11.06.2007 та зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 1332 (надалі - Договір іпотеки).
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором позивач звернув стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.7. договору іпотеки шляхом прийняття його у власність, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченком Ю.О. . 24.10.2018 за № 28565970 зареєстровано право власності па предмет іпотеки (квартиру) за позивачем.
На даний час АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК"(правонаступник Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк») - є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 145557332 від 15.11.2018.
Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 145557332 від 15.11.2018 підтверджено наявність арешту, який накладений на належну AT «ПУМБ» квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 17.06.2014 Шевченківським відділом державної виконавчої службі Запорізького міського управління юстиції винесено постанову серія та номер: 25639415, у зв`язку із чим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 6239023 (спеціальний розділ) про накладення арешту на нерухоме майно.
Іпотека, за визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про іпотеку", - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 3 названого Закону:
- у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки;
- пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.
Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту наведених приписів Закону України "Про іпотеку" випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.
Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Згідно зі ст.ст. 167, 170 ЦК України Держава діє у цивільних відносинах на рівні з іншими учасниками цих відносин, може створювати юридичні особи публічного права, набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом та діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих правовідносин.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» виконання рішень судів покладено на державну виконавчу службу. Здійснює виконання судових рішень, виконання яких покладено на державну виконавчу службу, державний виконавець (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).
Такий висновок узгоджуються з позицією Верховного Суду України висловленою у постановах № 6-28цс15 від 18 листопада 2015 року, № 6-54цс16 від 27 квітня 2016 року, № 6-103цс16 від 27 квітня 2016 року.
Судом беззаперечно встановлено, що власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є позивач , який набув право власності на нерухоме майно звернувши стягнення на предмет іпотеки .
Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».
Відповідно до ст.13 Конституції Українидержава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.
Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Враховуючи те, що позивач є фактичним власником нерухомого майна, державна реєстрація права на іпотеку АТ «ПУМБ» була здійснена до винесення 17.06.2014 Шевченківським відділом державної виконавчої службі Запорізького міського управління юстиції постанови серія та номер 25639415 про накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_1 , та АТ «ПУМБ» має пріоритет на задоволення своїх забезпечених іпотекою вимог , суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265,280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства «ПроКредит Банк», третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складено 09 вересня 2019 року .
Суддя: О.Є. Жукова