Житомирський апеляційний суд
Справа №290/233/19 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 22 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №290/233/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агромир Захід» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 31 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Бабича С.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати договір оренди успадкованої нею земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , який був укладений 1 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агромир Захід». Також, позивач просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість з виплати орендної плати за 2018 рік в сумі 2827 грн. 42 коп., оскільки протягом вказаного періоду відповідні розрахунки з нею проведені не були.

Ухвалою Романівського районного суду Житомирської області від 31 травня 2019 року закрито провадження у справі в частині вимог про розірвання договору оренди землі з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що підставою її позовних вимог є несплата відповідачем орендної плати за період 2013-2017 років, а також протягом 2018 року. Факт невиплати орендної плати за 2013-2017 роки встановлений постановою Житомирського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року. Таким чином, має місце систематичне порушення відповідачем умов договору, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для задоволення її позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що, звертаючись до суду з позовом у лютому 2018 року, позивач зазначала про невиплату орендної плати за період 2013-2017 роки. Водночас, підставою для звернення до суду з даним позовом, є несплата відповідачем коштів за договором оренди за період з 2013-2018 рік. Окрім того, обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилалась на обставини, встановлені постановою Житомирського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі в частині вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки з підстав несплати орендної плати протягом 2013-2017 років, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, якими позивач обґрунтовує позов, поданий 13 березня 2019 року (щодо вимоги про розірвання укладеного договору), за своєю суттю та змістом є тотожним обставинам, якими обґрунтовувався позов з тією ж вимогою, що поданий нею у лютому 2018 року (наявність систематичної несплати орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою протягом 2013-2017 років), оскільки, позивач просить захистити її право на майно, яке перебуває у користуванні, шляхом припинення правовідношення з підстав невиконання стороною укладеного договору своїх зобов`язань протягом конкретного періоду, що вже було предметом судового розгляду, за наслідком якого ухвалене рішення суду, яке набрало законної сили.

Такий висновок суду є необгрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Романівського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , укладений 1 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агромир Захід», а також стягнути з останнього 18865,76 грн заборгованості по орендній платі, посилаючись на невиконання цим товариством своїх договірних зобов`язань по виплаті орендної плати.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Романівського районного суду Житомирської області від 12 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в частині розірвання договору оренди відмовлено з інших підстав та стягнуто з ТОВ «Агромир Захід» на її користь орендну плату в сумі 9814,20 грн. Дана постанова набрала законної сили 12 грудня 2018 року.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної інстанції дослідив порядок переходу права власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні відповідача, та встановив, що підстава для розірвання спірного договору відсутня, оскільки орендар протягом 2013-2017 років не сплачував орендну плату з незалежних від нього причин.

13 березня 2019 року ОСОБА_1 подала до Романівського районного суду новий позов до ТОВ «Агромир Захід» про розірвання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 0056 , укладений 1 березня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Агромир Захід».

Посилаючись на постанову Житомирського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, підставою вищевказаного позову в частині вимог щодо припинення правовідношення позивач зазначила, що ТОВ «Агромир Захід» не виконує свої зобов`язання з виплати орендної плати протягом 2013-2018 років, чим, на її думку, істотно порушує умови укладеного договору.

Отже, в даному випадку підстави позову у цій справі не є тотожними з підставами позову, який вже розглянутий судом, що виключає можливість застосування положень п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням матеріалів справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Романівського районного суду Житомирської області від 31 травня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складено 19 серпня 2019 року.