Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 300/197/19

Провадження № 2/300/83/2019

12.08.2019 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Вотьканича В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

представник відповідача Моторне транспортне страхове бюро України в особі - Приступа Л.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 р. позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та до Моторного (транспортного) страхове бюро України (далі МТСБУ) про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ««Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , близько 21 години 50 хвилин рухаючись по дорозі в с. В.Ворота, по вул. Верховинській, Воловецького району Закарпатської області, не вибрав безпечної швидкості руху і не врахував дорожньої обстановки, при виконанні повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічні пошкодження, зокрема, позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальні збитки на суму 17 680 гривень 00 копійок, що підтверджується договором наряду заказу на роботу № 69 від 12.11.2018 р., актом № 69 від 12.11.2018 р. про виконання робіт, рахунком № 69 від 12.11.2018 р. Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області (справа № 300/825/18) від 02.11.2018 року визнано відповідача ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 гривень.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , в порушення вимог п. 21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - не була застрахована. Згідно пп. 39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди по 8840 гривень з кожного окремо, та судові витрати, які складаються з: 768 гривні 40 копійок - сплачений судовий збір для забезпечення розгляду справи та 3000 гривень - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав викладених позові, проти заочного рішення не заперечує та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився без поважних причин, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання судовими повістками, інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail . Про причини неявки ОСОБА_2 суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав.

В судове засідання представник Приступа Л.Л. який діє в інтересах відповідача МТСБУ (на підставі довіреності № 6-03/53 від 26.12.2018 року) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав 11.04.2019 р. відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що на момент звернення позивача щодо дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.09.2018 р. об 21:50 год. за участю транспортного засобу «SKODA OCTAVIA» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , ОСОБА_1 не зберіг зазначене майно під час ДТП та не надав можливості представнику МТСБУ зафіксувати отримані пошкодження. Відповідно до п.33.3 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власник пошкодженого автомобіля повинен зберігати майно у стані, в якому воно знаходилось після ДТП до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник. Також приписами п. 37.1.3 ст. 37 зазначеного Закону визначено, що невиконання потерпілим своїх обов`язків, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Просив в задоволенні вимог щодо стягнення з МТСБУ матеріальних збитків у розмірі відмовити та розгляд справи проводити у відсутності представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Встановлено, що 03.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_1 , близько 21 години 50 хвилин рухаючись по автодорозі в с. В.Ворота, по вул. Верховинській, Воловецького району Закарпатської області, не вибрав безпечної швидкості руху і не врахував дорожньої обстановки, при виконанні повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , в результаті якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Цей факт стверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 278484 від 03.09.2018 року та схемою дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Воловецького районного суду від 02.11.2018 року (справа № 300/825/18) відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень (а.с.6).

За положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною першою статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до положень статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно договором наряду заказу на роботу № 69 від 12.11.2018 р., актом № 69 від 12.11.2018 р. про виконання робіт, рахунком № 69 від 12.11.2018 р., виданих СПД ОСОБА_4 , вартість ремонтних робіт автомобіля позивача «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак НОМЕР_2 становить в розмірі 17 680 гривень .(а.с.7-9).

Матеріальні збитки (майнова шкода), заподіяні позивачу пошкодженням його транспортного засобу, знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із неправомірними винними діями водія автомобіля «Ford Focus» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Таким чином загальна сума матеріальних збитків в результаті ДТП становить 17 680 гривень. Відповідач ОСОБА_2 , в свою чергу відмовляється добровільно відшкодувати завдані позивачу збитки.

Матеріалами справи встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована не була.

Про настання страхового випадку МТСБУ відповідач ОСОБА_2 не повідомляв.

Заявою від 17.12.2018 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 після проведення ремонтних робіт свого транспортного засобу звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, однак отримав відмову МТСБУ у такій виплаті з тих підстав, що несвоєчасно повідомив відповідача про настання страхового випадку та відремонтував пошкоджений автомобіль до надання повідомлення про страхову подію (а.с.23).

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які є обов`язковими для виконання (далі - Закон).

Так, у статті 3 Закону зазначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно до п.44.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував своюцивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

На підставі п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно приписів статті 979 ЦК України, та статті 16 Закону України «Про страхування», у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

З`ясовано, що, як убачається з повідомлення, направленого МТСБУ на адресу позивача ОСОБА_1 від 14.01.2019 р., за № 3.1-05/1104 підставою для відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування є недотримання останнім положень ст. 33.1.4 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про настання страхової події, а також положень ст. 33.3 цього Закону щодо надання представникам страхової компанії транспортного засобу для огляду в такому стані, в якому він знаходився після ДТП, та проведення ним його ремонту до надання повідомлення про подію, що за висновком відповідача є підставою для застосування ст. 37.1.3 цього Закону.

При цьому ст. 37.1.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що невиконання потерпілимабо іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди може бути підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

За змістом ст. 33.3 Закону власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховикомпредставник (аварійний комісар, експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Зазначеному обов`язку потерпілої особи кореспондує обов`язок страховика направити свого представника на місце настання страхового випадку або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст.34.2), а у разі невиконання такого обов`язку право потерпілого самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди (ст.34.3).

Відповідно до ст. 35.1 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

За змістом зазначених вимог Закону, а також положень 33.1.4 потерпіла особа зобов`язана повідомити страховика про дорожньо-транспортну пригоду не залежно від того чи повідомляв про неї інший її учасник.

Оскільки ні позивач ОСОБА_1 ні відповідач ОСОБА_2 у встановлені законом строки та порядку відповідача МТБУ не повідомляли, та позивачем самостійно проведено оцінку шкоди без участі страхової компанії, і відремонтовано пошкоджений автомобіль, що унеможливлює визначення страхового розміру заподіяної шкоди, суд вважає, що позивач не має права на отримання відшкодування за рахунок відповідача МТБУ.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи вимоги ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, зокрема, стягненню підлягає тільки сума матеріальних збитків в розмірі 8 840 грн., яку позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 23, 141, 1166, 1167, 1187 , 1192 ЦК України, 33.3., 35.1. 37.1.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8 840 (вісім тисяч вісімсот сорок) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят) гривень 20 копійок та 1500 (тисячу п`ятсот) гривень - сплачених витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, а всього 1884 (тисячу вісімсот вісімдесят чотири) гривень 20 копійок.

В позові щодо Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення складено та підписано 12 серпня 2019 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номероблікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Воловецьким РС ГУДМС від 16.02.2016 р.

Відповідач: Моторне (транспортне) страхове Бюро України, юридична адреса: 02002, Київ, Русанівський бульвар, 8, .

Головуючий: Вотьканич В.А.