Справа № 462/4671/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Суддя Залізничного районного суду м. Львова Боровков Д.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Львові у спрощеному позовному проваджені без виклику осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати,

встановив:

19 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з ЛМКП "Львівтеплоенерго" на користь позивача недораховану заробітну плату за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року в сумі 69 612 грн. 98 коп. без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів; компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 88 227 грн. 35 коп. без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп. Свої вимоги мотивує тим, що він з 29 січня 1993 року по теперішній час працює у ЛМКП «Львівтеплоенерго». 29 січня 1993 року ОСОБА_1 був прийнятий електрозварником ручної зварки 5 розряду в ТКЦ згідно наказу № 18-о.с. від 29.01.1993 року. 01.05.1999 року він був переведений у хімічний цех за аналогічною професією та розрядом згідно наказу № 52-к від 30.04.1999 року. 01.11.2000 року він був переміщений за професією електрозварювальник ручного зварювання п`ятого розряду в групу з ремонту та техобслуговування устаткування водо підготовки на дільницю з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ, будівель і споруд згідно наказу № 208-к від 01.11.2000 року. 24.05.2004 року йому присвоєно шостий розряд за професією електрозварник ручного зварювання групи з ремонту та монтажу поверхонь нагріва, трубопроводів та устаткування цієї ж дільниці згідно наказу № 124-к від 24.05.2004 року. 01.09.2004 року дільниця перейменована в цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ, будівель і споруд наказу № 98а від 20.09.2004 року. 01.01.2006 року група перейменована в групу з ремонту та монтажу поверхонь нагріва котельного та турбінного устаткування згідно наказу № 5 від 10.01.2006 року. 07.09.2007 року він був переведений в Теплоелектроцентраль-1 в цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ-1, будівель і споруд електрозварником ручного зварювання шостого розряду цієї ж дільниці згідно наказу № 323-к від 07.09.2007 року. 04.09.2015 року цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ-1, будівель і споруд перейменовано в цех з ремонту тепломеханічного устаткування згідно наказу № 353 від 04.09.2015 року.

В період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року відповідач порушував законодавство про працю, що призвело до недорахування та недоплати за вказаний період належної позивачу заробітної плати. Вказані дії відповідача призвели до порушення його трудових прав, зокрема на належний рівень оплати праці. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.07.2019 року вказана справа була призначена до розгляду в порядку спрощеного позовної провадження без виклику сторін, а відповідачеві було запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов по вказаній справі.

15 серпня 2019 року представник відповідача ЛМКП «Львівтеплоенерго» подала до суду письмовий відзив /а.с.111-115/, в якому позов визнала частково, відповідно до поданого контррозрахунку, зазначивши, що розрахунок недоплаченої заробітної плати за 2010-2015 роки, який провів позивач є невірним, крім того, чинними законодавством не врегульовано питання індексації перерахунку заробітної плати нарахованої під час розгляду спору в суді, просить задовольнити позовні вимоги згідно долученого контррозрахунку та подала до матеріалів справи розрахунок недоплаченої заробітної плати електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 / ОСОБА_1 /, відповідно до якого розмір недоплаченої частини заробітної плати становить 69 264 грн. 00 коп., з яких сума недорахованої основної заробітної плати (тарифної ставки) за період з січня 2010 року по 30 вересня 2015 рік становить 51371 грн., сума недорахованої доплати за роботу у шкідливих умовах праці (12% від тарифної ставки) 6164 грн., сума недорахованої доплати за високу профмайстерність (24% від тарифної ставки) 11 729 грн. /а.с.124-127/, а також, розрахунок сум компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 в розмірі 87 770 грн. 46 коп. /а.с.116-123/.

23 серпня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву про зменшення позовних вимоги та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача недораховану заробітну плату за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року в сумі 69 264 грн. 00 коп. без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів; компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 87 770 грн. 46 коп. без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп. Крім цього представник позивача 23 серпня 2019 року подала до суду відповідь на відзив, у якому просить позов за зменшеними позовними вимогами задовольнити /а.с.130-137/.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29 січня 1993 року по теперішній час працює у ЛМКП «Львівтеплоенерго». 29 січня 1993 року ОСОБА_1 був прийнятий електрозварником ручної зварки 5 розряду в ТКЦ згідно наказу № 18-о.с. від 29.01.1993 року. 01.05.1999 року він був переведений у хімічний цех за аналогічною професією та розрядом згідно наказу № 52-к від 30.04.1999 року. 01.11.2000 року він був переміщений за професією електрозварювальник ручного зварювання п`ятого розряду в групу з ремонту та техобслуговування устаткування водо підготовки на дільницю з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ, будівель і споруд згідно наказу № 208-к від 01.11.2000 року. 24.05.2004 року йому присвоєно шостий розряд за професією електрозварник ручного зварювання групи з ремонту та монтажу поверхонь нагріва, трубопроводів та устаткування цієї ж дільниці згідно наказу № 124-к від 24.05.2004 року. 01.09.2004 року дільниця перейменована в цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ, будівель і споруд наказу № 98а від 20.09.2004 року. 01.01.2006 року група перейменована в групу з ремонту та монтажу поверхонь нагріва котельного та турбінного устаткування згідно наказу № 5 від 10.01.2006 року. 07.09.2007 року він був переведений в Теплоелектроцентраль-1 в цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ-1, будівель і споруд електрозварником ручного зварювання шостого розряду цієї ж дільниці згідно наказу № 323-к від 07.09.2007 року. 04.09.2015 року цех з ремонту тепломеханічного устаткування ТЕЦ-1, будівель і споруд перейменовано в цех з ремонту тепломеханічного устаткування згідно наказу № 353 від 04.09.2015 року /а.с.22-24/.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про оплату праці» тарифна сітка (схема посадових окладів) формується на основі: тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати; міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно із ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати.

Позивач у заяві про зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача суму недорахованої заробітної плати за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року у розмірі 69 264 грн. 00 коп. та суму компенсації втрати частини заробітної плати у розмірі 87 770 грн. 46 коп., що повністю співпадає із контррозрахунком відповідача /а.с.116-127, 131-132/.

Як убачається з розрахунку недоплаченої заробітної плати за 2010-2015 роки, наданого представником відповідача, з 01 січня 2010 року мінімальна тарифна ставка електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена з розрахунку мінімальної заробітної плати 650 грн., а з липня 744 грн., тоді як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2010 рік» мінімальна зарплата з січня 869 грн., з квітня 884 грн., з липня 888 грн., з жовтня 907 грн., з грудня 922 грн.

З 01 січня 2011 року мінімальна тарифна ставка електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена з розрахунку мінімальної заробітної плати 744 грн., тоді як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 року» мінімальна зарплата з 01 січня 941 грн., з квітня 960 грн., з жовтня 985 грн., з грудня 1004 грн.

З 01 січня 2012 року мінімальна тарифна ставка електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена з розрахунку мінімальної заробітної плати 744 грн., а з 01 травня 2012 року з розрахунку мінімальної заробітної плати 869 грн., тоді як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2012 року» мінімальна зарплата з 01 січня 2012 року становила 1073 грн., з 01 квітня 1094 грн., з 01 липня 1102 грн., з 01 жовтня 1118 грн., з 01 грудня 1134 грн.

З 01 січня 2013 року мінімальна тарифна ставка електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена з розрахунку мінімальної заробітної плати 869 грн., а з 01 травня 2013 року з розрахунку мінімальної заробітної плати 922 грн., тоді як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2013 року» мінімальна зарплата з 01 січня 2013 року становила 1147 грн., з 01 грудня 1218 грн.

З 01 січня 2014 року мінімальна тарифна ставка електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена з розрахунку мінімальної заробітної плати 941 грн., з 01 травня 2014 року з розрахунку мінімальної заробітної плати 960 грн., з 01 липня 2014 року з розрахунку мінімальної заробітної плати 1004 грн., тоді як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 року» мінімальна зарплата з 01 січня 2014 року становила 1218 грн.

З 01 січня 2015 року мінімальна тарифна ставка електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена з розрахунку мінімальної заробітної плати 1004 грн., з 01 лютого 2015 року з розрахунку мінімальної заробітної плати 1147 грн., з 01 липня 2015 року з розрахунку мінімальної заробітної плати 1218 грн., тоді як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 року» мінімальна зарплата з 01 січня 2015 року становила 1218 грн., з 01 вересня 1378 грн.

Таким чином, судом достовірно з`ясовано, що відповідач ЛМКП «Львівтеплоенерго», власними внутрішніми наказами по підприємству, неправомірно зменшував встановлений Законом розмір мінімальної заробітної плати, на основі якого, проводив розрахунок мінімальної тарифної ставки робітника першого розряду.

Вказані дії відповідача призвели до порушення трудових прав позивача, зокрема на належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством, і тому суд, перевіривши дані, наведені у розрахунку недоплаченої заробітної плати, наданого представником відповідача, вважає, що сума недорахованої основної заробітної плати (тарифної ставки) за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року в розмірі 69 264 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Умовами колективного договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» на 2009-2010 роки та колективного договору на 2012-2013 роки, який був пролонгований та діяв у 2014-2015 роках, були встановлені доплати та надбавки, зокрема, за роботу у важких та шкідливих умовах праці до 12 відсотків та за високу профмайстерність до 24 відсотків /а.с.84-91/.

Для електрозварника ручного зварювання ЦРТМУ ТЕЦ-1 була встановлена доплата за роботу у важких та шкідливих умовах праці у розмірі 10 відсотків, та доплата за високу профмайстерність у розмірі 24 відсотки; зазначена обставина визнається учасниками справи, а відтак не підлягає доказуванню в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Як убачається з вказаного розрахунку недоплаченої заробітної плати, наданого представником відповідача, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не в повному обсязі проводило позивачу виплати надбавок, передбачених умовами колективного договору. Так, за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року позивачу було недоплачено 6164 грн. доплати за шкідливі умови праці та 11729 грн. доплати за високу профмайстерність.

Враховуючи наведене, суд дослідивши докази по справі в їх сукупності прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення недорахованої заробітної плати за період з 01 січня 2010 року по 30 вересня 2015 року, з урахуванням її зменшення, є підставною, і тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 69 264 грн. (51371 грн. + 6164 грн. + 11729 грн. = 69 264 грн.).

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно із статтями 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Основною умовою для виплати громадянам компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів, зокрема, заробітної плати. При цьому, компенсація за порушення строків виплати нарахованого доходу проводиться незалежно від вини органу, що здійснює відповідні виплати та незалежно від порядку і підстав нарахування цього доходу чи його частини: самим підприємством добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року справа №6-131цс12.

За таких обставин, суд вважає некоректним твердження представника відповідача про те, що чинними законодавством не врегульовано питання індексації перерахунку заробітної плати нарахованої під час розгляду спору в суді.

Беручи до уваги, що відповідачем порушено строки виплати заробітної плати позивачу, суд, перевіривши розрахунок сум компенсації втрати частини заробітної плати ОСОБА_1 , який був проведений представником відповідача, вважає, що з ЛМКП «Львівтеплоенерго» слід стягнути на користь позивача 87 770 грн. 46 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати.

Судові витрати у справі, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, які відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 26 становить 3000 грн. /а.с.52/, підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у розмірі 3000 грн. без врахування з цієї суми стягнення податків та обов`язкових зборів /пп. «г» п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України/.

Також, на відповідача слід покласти сплату судового збору на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення недорахованої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплат - задовольнити.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 69 264 гривні 00 коп. недорахованої заробітної плати та 87 770 гривень 46 коп. компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, всього стягнути 157 034 (сто п`ятдесят сім тисяч тридцять чотири) гривні 46 коп., провівши з цієї суми стягнення податків та обов`язкових зборів, які підлягають стягненню при виплаті заробітної плати.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 3000 гривні 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу без врахування з цієї суми стягнення податків та обов`язкових зборів.

Стягнути з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь держави 1570 гривень 34 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (, знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1).

Повний текст рішення складений 27 серпня 2019 року.

Суддя:

Оригінал рішення.