Справа № 486/6/17
Провадження № 22ц/812/1371/19 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю: суб`єкта оскарження - Баришнікова А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року,постановлену під головуванням судді - Далматової Г.А.в приміщенні того ж суду по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича, -

в с т а н о в и л а:

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д., в якій просила визнати оцінку вартості квартири недійсною та призначити оцінку майна у судовому порядку.

Заявниця зазначала, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження №58278982, за яким описане та арештоване її майно - двокімнатна квартира АДРЕСА_1 .

29 березня 2019 року нею було отримано рекомендований лист, в якому зазначено, що вищевказана кватира оцінена у 300 076 грн.

На думку заявниці, оцінка є необ`єктивною, незаконною, оскільки проведена з порушенням Методики, без погодження зі сторонами виконавчого провадження, без фактичного огляду майна, а також сторонам не були надані копії звіту, грошова оцінка квартири значно занижена, що порушує її права як боржника.

07 травня 2019 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області до участі в якості заінтересованої особи було залучено - суб`єкта господарювання представника ТОВ «Незалежний центр оцінки, експертизи та аналітики « Пи Кан » - Оконську Наталію Сергіївну .

В подальшому, заявниця уточнила вимоги та просила визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. з прийняття звіту №71/03-19 про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 незаконними та зобов`язати приватного виконавця призначити повторну оцінку вказаної квартири.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року скаргу задоволено частково.

Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова А.Д. з прийняття звіту №71/03-19 про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 незаконними. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. призначити повторну оцінку квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання звіту про грошову оцінку №71/03-19 квартири АДРЕСА_1 недійсним та призначення оцінки квартири в судовому порядку відмовлено.

Ухвала суду мотивовано тим, що підготовка та проведення незалежної експертизи майна передує ознайомленню з об`єктом оцінки, шляхом доступу до нього, а приватний виконавець в рамках виконавчого провадження повинен забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, в протилежному випадку експертна оцінка є недійсною. При ознайомлені зі звітом оцінки майна виконавець не звернув уваги на його невідповідність вимогам закону, тим самим виконав свої обов`язки формально, що призвело до оскарження його дій.

Не погодившись з ухвалою суду, приватний виконавець подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що задовольняючи скаргу, судом не враховано фактичне тривале ухиляння боржника від виконання рішення суду, крім того, при визнанні дій незаконними не визначено жодної норми порушення законодавства, тому ухвала підлягає скасуванню та відмоити у задоволенні скарги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу, заявниця просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що ніяким чином не перешкоджала вчиненню виконавчих дій щодо стягнення з неї боргу за рішенням суду.

Заслухавши суддю-доповідача, суб`єкта оскарження, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та )або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржувана ухвала суду не повній мірі відповідає.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова А.Д. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №486/6/17 виданого Южноукраїнським міським судом Миколаївської області 27 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 765 235,03 грн. заборгованості за договором позики та 13 311,80 грн. судового збору (т. 2 а.с.11).

26 лютого 2019 року приватним виконавцем проведено опис та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (т. 2 а.с.30-31).

Постановою приватного виконавця від 14 березня 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Незалежний центр оцінки, експертизи та аналітики «ПИ КАН» в особі Оконської Н.С. , зобов`язано його надати звіт про оцінку арештованої квартири (т. 2 а. с. 33).

20 березня 2019 року складено звіт №71/03-19 про незалежну оцінку описаної та арештованої двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , якою визначено ринкову вартість майна у розмірі 300 076 грн. без урахування ПДВ (т. 2 а .с. 34-37).

Заявницею надана довідка ФОП ОСОБА_5, який згідно сертифікату та кваліфікаційного свідоцтва є зареєстрованим суб`єктом оціночної діяльності, про те, що вартість належної їй квартири складає 420 000 грн. (т. 2 а.с.9-10).

За правилами частини першої та частини третьої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року) (далі - Закон) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статті 57 цього Закону.

Відповідно до пункту 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Пунктом 8 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону майно, передане на реалізацію до набрання чинності цим Законом, продовжує реалізовуватися у порядку (у тому числі за вартістю), що діяв до набрання чинності цим Законом. Якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 57 вищевказаного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (частина третя статті 57 Закону).

Частиною шостою статті 57 цього Закону встановлено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Частиною п`ятою статті 57 Закону передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Задовольняючи скаргу в частині визнання дій приватного виконавця неправомірними та зобов`язання призначити повторну оцінку, суд першої інстанції виходив з наявних у справі двох копій висновків про ринкову вартість нерухомого майна, щодо якого виник спір, така вартість суттєво вища ніж та, яка зазначена експертом в оскаржуваному звіті про оцінку майна.

Однак, як встановлено, на момент постановлення судом першої інстанції ухвали по суті скарги, приватним виконавцем складено Акт про реалізацію предмета іпотеки від 08 травня 2019 року.

В Акті зазначено, що електронні торги проведено ДП «Сетам» 02 травня 2019 року в м. Києві, початкова ціна предмета іпотеки - 300 076 грн. Також, вказано, що згідно протоколу проведення електронних торгів №402132 - торги з реалізації лоту №341239 предмета іпотеки: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів. 07 травня 2019 року на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява іпотекодержателя - ОСОБА_4 про бажання залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною 300 076 грн. шляхом зарахування своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Реалізація предмета іпотеки відбулася із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 11 липня 2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 .

Отже, враховуючи викладене вище, ефективним способом захисту прав боржника в даному випадку є пред`явлення до суду позову про визнання правочину щодо придбання майна недійсним, із залученням нового власника, який є стягувачем і осіб, які здійснювали продаж як співвідповідачів.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність або є необ`єктивним чи недостовірним, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (Постанова Великої палати Верховного Суду справа №678/301/12 від 15 травня 2019 року).

З таких обставин, ухвала суду в частині задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця неправомірними та зобов`язати призначити повторну оцінку на підставі п. 1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Висновок суду про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про визнання звіту про грошову оцінку №71/03-19 квартири АДРЕСА_1 недійсним та призначення оцінки квартири в судовому порядку є вірним, оскільки звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Баришнікова Артема Дмитровича задовольнити частково.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2019 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського області Баришнікова Артема Дмитровича неправомірними та зобов`язати призначити повторну оцінку - скасувати та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського області Баришнікова Артема Дмитровича неправомірними з прийняття звіту №71/03-19 про незалежну оцінку квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївського округу Баришнікова Артема Дмитровича призначити повторну оцінку квартири АДРЕСА_1 відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту до Верховного Суду у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова

Повний текст постанови складено 19 серпня 2019 року.