Справа № 316/375/18
Провадження № 2-др/316/4/19
"27" серпня 2019 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області
у складі головуючого судді Бульби О.М.
секретар судового засідання Черкашина О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Енергодарі Запорізької області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат,-
16.08.2019 р. до Енергодарського міського суду Запорізької області з заявою звернувся ОСОБА_1 (далі заявник) в якій, зазначає, що в провадженні Енергодарського міського суду перебувала цивільна справа №316/375/18 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 24.07.2018 р. рішення Енергодарського міського суду у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено, дане рішення залишено без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 01.03.2019 р.
При винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу понесених відповідачем ОСОБА_1 у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази яких наявні в матеріалах справи. Крім того, у відзові на позов наявного в матеріалах справи (а.с.41-45) відповідачем ОСОБА_1 було заявлено щодо розподілу судових витрат, про що також зазначалось у «вступному слові» (а.с.128-133).
Понесення відповідачем витрат пов`язаних з розглядом справи, яка мала значення для захисту прав відповідача від неправомірних дій позивача, підтверджуються Актом виконаних робіт, при цьому правнича допомога продовжувалась надаватись і під час розгляду справи судом.
Позивачем не надавалось клопотань про зменшення розміру витрат які підлягають розподілу між сторонами.
В судове засідання учасники справи не з`явились, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надійшло.
Згідно приписів ч.4 ст.270 ЦПК України, суд може викликати в судове засідання або інших учасників справи, у разі необхідності. Неприбуття у судове засідання осіб не перешкоджає розгляду заяви.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків.
В провадженні Енергодарського міського суду Запорізької області перебувала цивільна справа №316/357/18 за поданою 13.03.2018 р. позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.2-4), яка 19.07.2018 р. була уточнена АТ КБ «ПриватБанк», особу відповідача зазначено як ОСОБА_2 (а.с.138-141).
24.07.2018 р. Енергодарським міським судом Запорізької області по цивільній справі №316/375/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було ухвалено рішення, яким в задоволенні позовних було відмовлено (а.с.155-159).
Зазначене рішення Енергодарського міського суду було залишено без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 03.01.2019 р. (а.с.208-211), яка, в силу ч.1 ст.384 ЦПК України набирає законної сили з дня її прийняття.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що в описовій частині рішення Енергодарського міського суду від 24.07.2018 р. щодо позиції позивача та заперечень відповідача вбачається, що позивач просив суд, у тому числі стягнути з відповідача на свою користь, у тому числі і судові витрати в розмірі 1762 грн. (а.с.155-зворот), а відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Гардер О.Г. просили суд залишити без задоволення позовні вимоги (а.с.155-зворот), а також у «Вступному слові (тезиси)» представник відповідача - адвокат Гардер О.Г., також просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат стягнувши з позивача на користь відповідача понесені судові витрати (а.с.156), проте зазначене рішення Енергодарського міського суду не містить вирішення питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно приписів п.20 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2019 р., додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК (нова редакція від 15.12.2017 р. - 270 ЦПК); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1). До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3).
Відповідно до положень ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Встановлено, що відповідачу по цивільній справі ОСОБА_1 (заявнику), правнича допомога надавалась адвокатом ОСОБА_5 Олександром Гергардовичем (а.с.51), на підставі письмового договору про надання правової допомоги від 11.01.2018 р. (а.с.51).
З Акту б/н здачі-приймання виконаних робіт за надання правової допомоги адвокатом і проведення консультацій від 05.04.2018 р., в якому адвокат іменується як «Виконавець», а ОСОБА_1 як «Замовник» (а.с.52) (далі Акт від 05.04.2018 р.), встановлено, що Виконавець, на підставі Договору про надання правової допомоги від 11.01.2018 р. здав, а Замовник прийняв замовлені ним виконавцю наступні роботи: вивчення та аналіз наданих Замовником матеріалів і документів по цивільній справі №316/375/18; під час надання правової допомоги Виконавцем було здійснено пошук по базам даних останньої судової практики з аналогічних правовідносин, в тому числі з ПАТ КБ «Приватбанк»; підготовка в інтересах Замовника відзиву на позовну заяву, з роздруківкою документів; Видача усної консультації замовнику щодо правових підстав та порядку стягнення кредитної заборгованості.
Отже зазначеними документами підтверджується понесення заявником ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у сумі 3524 грн., яку заявник просить суд відшкодувати АТ КБ «ПриватБанк» на свою користь.
Наявності заяв або клопотань стороною позивача по справі АТ КБ «ПриватБанк» на доведення неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, про зменшення їх розміру, які відповідно до положень ч.5, 6. ст.137 ЦПК України покладаються на іншу сторону матеріали справи не містять.
Крім того, встановлено, що позивачем по справі АТ КБ «ПриватБанк» було сплачено за звернення до суду з позовом 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 23.02.2018 р. (а.с.2), який АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_7 на свою користь.
Згідно частин 1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, доведення заявником ОСОБА_1 понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підтверджені доказами, їх обґрунтованість, відсутність підстав для зменшення понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а також того, що рішенням Енергодарського міського суду від 24.07.2018 р. позивачу АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в задоволенні позову, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат під час ухвалення 24.07.2018 р. рішення, дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 13, 76-82, 247, 258-261, 265, 270, 272, 352-355 ЦПК України, суд -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №316/375/18 за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.07.2018 р., щодо розподілу судових витрат, яким:
Копію додаткового рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Енергодарський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).
Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: О. М. Бульба