Провадження № 2-о/752/464/19
У Х В А Л А

15.07.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має неповнолітню дитину,

Встановив

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має неповнолітню дитину.

Дослідивши матеріали поданої заяви, вважаю за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.2, 3 ст.294 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

При зверненні до суду заявниками нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано не було, а отже не дотримано вимоги, встановлені нормами Сімейного кодексу України, для подання даного виду заяв.

Оскільки нормами ст.293 ЦПК України не врегульовано питання щодо наслідків подання заяви подружжя з порушенням вимог, визначених Сімейним кодексом України, суд, керуючись положеннями ст.3 ЦПК України, вважає за необхідне застосувати в даному випадку аналогію закону, а саме норми ст.185 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Зазначений строк не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

За таких обставин вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175,177,184 ЦПК України,

Ухвалив

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має неповнолітню дитину - залишити без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду заява буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя