Справа № 461/270/18
Провадження № 2-др/461/8/19
УХВАЛА

14.08.2019 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Заочним рішенням суду від 10 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації але не менше 50% від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 16 липня 2019 року справу скеровано до Галицького районного суду м. Львова для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в частині позовної вимоги про стягнення додаткових витрати на утримання дитини, та вирішенні питання судових витрат у відповідності до ч.2 ст. 141 ЦПК України. Справа надійшла до суду 24 липня 2019 року.

Позивач в судовому засіданні зазначила, що не претендує на стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Вказала, що під час розгляду справи написала заяву про відмову від позовних вимог в цій частині.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач відмовилася від позовних вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 1500 грн., зазначивши про це в заяві від 15 травня 2018 р. /а.с. 28/ та безпосередньо в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки, відмова від позовних вимог являється виключним правом позивача і не порушує права інших учасників справи, а наслідки відмови позивачеві відомі, суд вважає можливим прийняти відмову ОСОБА_1 від позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат, а відтак провадження у цій частині підлягає закриттю.

За правилами ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 251-253, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти діб з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д. Фролова