10.09.2019 Справа № 756/4695/19
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний 756/4695/19
Провадження №2/756/3894/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Боярчука В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 За життя, 20.03.2018 року нею було складено заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 .

Після смерті бабусі залишилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, і спадкову справу щодо майна його померлої бабусі було заведено, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з посиланням на пропуск строку для подання заяви для прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що про існування заповіту йому стало відомо тільки в березні 2019 року і він одразу ж звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. Також вказав, що у лютому 2019 року він хворів та звертався до лікарів за наданням йому медичної допомоги, що унеможливило своєчасність звернення.

У зв`язку із викладеним просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що про існування складеного заповіту йому було добре відомо ще 20.03.2018 - в день його складання. Вказував, що саме він відвозив бабусю до нотаріальної контори для його посвідчення. Пропуск відповідного строку для подачі заяви про прийняття спадщини відбувся із - за того, що він думав про необхідність звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою не протягом 6 - ти місяців з моменту відкриття спадщини, а після спливу вказаного строку. Окрім того пояснив, що він у лютому 2019 року хворів на застуду, але документів про це до матеріалів справи не долучав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, при прийнятті рішення поклався на розсуд суду.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З заповіту ОСОБА_2 , складеного 20.03.2018, убачається, що вона заповіла все своє майно онуку ОСОБА_1 (а.с.10).

З матеріалів справи убачається, що померла ОСОБА_2 по день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Натомість з даних паспорта позивача ОСОБА_1 убачається, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с.7, зворот).

Будь-яких доказів на підтвердження постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 та фактичного прийняття спадщини позивачем суду не надано.

Згідно відповіді Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори від 07.03.2019, ОСОБА_1 пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки заяву подано з пропущенням встановленого для цього строку, а зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 відрізняється від зареєстрованого місця проживання померлої ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відсутній факт прийняття спадщини, тому йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 34, зворот).

За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно с. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні з пояснень позивача було встановлено, що про наявність заповіту, складеного на його ім`я він дізнався 20.03.2018, оскільки на прохання бабусі, забезпечував її прибуття до нотаріальної контори для посвідчення досліджуваного заповіту. Причиною не звернення позивача із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначені законом строки стало те, що він думав, що повинен звернутися після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини. Також позивач пояснив, що він звертався в усному порядку до нотаріальної контори для з`ясування обсягу документів, які слід подати разом із відповідною заявою ще до спливу зазначеного строку, однак невірно зрозумів надані йому розяснення.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На думку суду, позивачем не обґрунтовано правомірність вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, не надано підтверджень поважності причин пропуску вказаного строку, не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Натомість, надані суду особисті пояснення позивача, спростовують наявність поважної причини для поновлення пропущеного ним строку.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити, оскільки суд не вбачає жодних законодавчих приписів для задоволення заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1223, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, --

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ЄДРПОУ невідомо), третя особа: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, код ЄДРПОУ невідомо) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без задоволення;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 10.09.2019

Суддя: О.В. Диба