Справа № 500/7032/13-ц
Провадження № 4-с/946/25/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючої судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю державного виконавця Волкогонова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ізмаїл Одеської області скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Волкогонова Олексія Кузьмича, заінтересована особа Державний виконавець Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Шкурінський Станіслав Станіславович на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Представник скаржника адвокат Волкогонов О.К. звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із скаргою про поновлення строку на оскарження рішення (про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України), визнання неправомірним та скасування постанови державного виконавця Шкуринського С.С. від 31.07.2018 року про встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження № 55335106.

В обґрунтування скарги послався на порушення державним виконавцем норм діючого законодавств.

У судове засідання скаржник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник адвокат Волкогонов О.К. у судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ДВС - головний державний виконавець Волкогонов О.К. в судовому засіданні із скаргою не погодився, пояснив, що вважає всі дії ДВС законними.

Вислухавши представника скаржника, представника ДВС, вивчивши матеріали справи суд вважає, що скарга представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Волкогонова О.К. підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області Шкурінського С.С. знаходиться виконавче провадження №55335106 відкрите 08.12.2017 року на підставі виконавчого листа №500/7032/13-ц виданого 06.03.2014 року про стягнення з скаржника ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 4000 грн. щомісячно. в ході виконання провадження, 31.07.2018 року державним виконавцем була винесена постанова про встановлення скаржнику тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, виходячи з того, що за період з 01.12.2014 року по 31.07.2018 року у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 175 096.72 грн., що перевищує суму відповідних платежем за шість місяців.

Проте, з моменту винесення судового рішення про стягнення з скаржника аліментів, з початку 2014 року, сторони примирилися з стягувачем, та до середини 2018 року проживали з стягувачем однією сім`єю, без розірвання шлюбу, тобто фактично, за весь цей час скаржник утримував в повному об`ємі свою сім`ю.

З вересня 2018 року в Ізмаїльському міськрайонному суді знаходиться на розгляді позовна заява скаржника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, звільнення його частково від сплати заборгованості та визначення нової заборгованості в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) грн.

Більш того, наявність діючої оскаржуваної постанови створює загрозу невиконання ОСОБА_1 вже вкладеного трудового контракту з роботодавцем, що призведе до його розірвання ним в односторонньому порядку, як наслідок, втрату ним роботи та заробітку, необхідного для сплати аліментів

Неправомірність дій та рішень державного виконавця Шкурінського С.С. полягає, в тому, що боржник, як сторона виконавчого провадження, не був повідомлений ним належним чином про прийняте рішення. Таким чином, він був позбавлений можливості оскаржити в 10 денний строк зазначену постанову про обмеження його права на виїзд за межі України.

Про існування оскаржуваної постанови скаржник дізнався лише 22.08.2019 року після ознайомлення в Ізмаїльському МРВ ДВС ГТУЮ з матеріалами виконавчого провадження, про що свідчить відповідна відмітка на його заяві від 22.08.2019 року.

В силу ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням таких засад та принципів: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою,якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема коли громадянин України ухиляється віл виконання зобов`язань покладених на нього судом рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов`язань.

Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, який ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 р., у статті 2 передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV.

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи той факт, що боржник, як сторона виконавчого провадження, не був повідомлений належним чином про прийняте рішення, немає доказів щодо належного повідомлення останнього про обмеження його у праві виїзду за межі України, таким чином, він був позбавлений можливості оскаржити в 10 денний строк зазначену постанову про обмеження його права на виїзд за межі України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 127,260 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Скаргу представника скаржника ОСОБА_1 адвоката Волкогонова Олексія Кузьмича - задовольнити.

Поновити процесуальний строк для надання скарги на дії та рішення державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління в Одеській області Шкурінського Станіслава Станіславовича по виконавчому провадженню №55335106 як пропущений з поважних причин.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Шкурінського Станіслава Станіславовича від 31.07.2018 року про встановлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в межах виконавчого провадження №55335106.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією ЦПК, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, а саме через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя: Л.І.Грубіян