ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2912/19 Справа № 206/6043/18 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

04 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Куценко Т.Р. ознайомившись з апеляційною скаргою Яріш ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом вселення в квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року, якою було відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії такої ухвали, а саме апелянту необхідно було звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку, зазначити обгрунтування підстав скасування оскаржуваної ухвали, а також, доплатити судовий збір у розмірі 332,40 грн.

З матеріалів справи вбачається, що копія вказаної ухвали неодноразово була направлена апелянту, а саме 19 грудня 2018 року та 09 квітня 2019 року /а.с. 28-29/. Разом з тим, копія ухвали суду від 18 грудня 2018 року була направлена за адресою вказаною в апеляційній скарзі /а.с. 20/.

Іншої поштової адреси апелянта матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України імперативно визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України встановлено учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В розумінні положень ст. 121 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін, особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання правом не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

В той же час, практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду виходить з того, що кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури і вимоги про необхідність сплати судових витрат не є обмеженням права доступу до суду при забезпеченні належного балансу між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з однієї сторони, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з іншої.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Станом на 04 вересня 2019 року вимоги ухвали суду від 18 грудня 2018 року апелянтом не було виконано.

У виконання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з метою забезпечення права ОСОБА_6 на апеляційний розгляд справи та забезпечення справедливої процедури апеляційним судом вичерпані передбачені ЦПК України заходи щодо повідомлення ОСОБА_6 про недоліки її апеляційної скарги та необхідність її усунення.

Проте, звернувшись до суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_7 тривалий час безпідставно не цікавиться рухом справи, не отримує кореспонденцію з суду та без поважних причин не користується своїми процесуальними правами та не виконує процесуальні обов`язки, визначені ст. ст. 43, 44 ЦПК України.

Згідно зі ст.ст. 358 ЦПК України, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними - суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

З урахуванням викладеного, оскільки у встановлений строк апелянтом не виконані вимоги ухвали суду від 18 грудня 2018 року, у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 358 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Т.Р. Куценко