Ухвала

Іменем України

08 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 530/342/17

провадження № 61-12944ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 червня 2019 року про повернення скарги у справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на рішення державного виконавця у виконавчому провадженні № 56745092,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2018 року повернуто заявникові. Стягнуто з ПП «Агроекологія» в дохід державного бюджету штраф у розмірі 3 842,00 грн. Встановлено строк пред`явлення ухвали до виконання - три місяці.

На підставі зазначеного судового рішення суду апеляційної інстанції державним виконавцем Шишацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області було відкрито виконавче провадження № 56745092 з примусового стягнення з ПП «Агроекологія» на користь держави штрафу у сумі 3 842,00 грн.

24 червня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшла скарга ПП «Агроекологія» на рішення державного виконавця.

У своїй скарзі ПП «Агроекологія» просило поновити строк на оскарження постанови державного виконавця; скасувати постанову державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Говорун А. С. про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2019 року з виконання ухвали № 530/342/17, виданої 11 червня 2018 року Апеляційним судом Полтавської області про стягнення з ПП «Агроекологія» штрафу у розмірі 3 842,00 грн на користь держави; зобов`язати державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області Говорун А. С. виконавчий документ повернути стягувачу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 червня 2019 року скаргу ПП «Агроекологія» на рішення державного виконавця повернуто скаржнику.

Судове рішення обґрунтовано тим, щорозгляд скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця судом апеляційної інстанції як судом першої інстанції є помилковим, оскільки саме по собі притягнення до відповідальності у вигляді штрафу за зловживання своїми процесуальними правами, не свідчить про розгляд апеляційною інстанцією самої справи, як судом першої інстанції.

01 липня 2019 року ПП «Агроекологія» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою наухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 червня 2019 року у зазначеній вище справі.

У касаційній скарзі ПП «Агроекологія» просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, справу направити на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не мав правих підстав для повернення апеляційної скарги ПП «Агроекологія».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 448 ЦПК України).

Статтею 23 ЦПК України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:

1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;

2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Відповідно до статті 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

Таким чином, цивільним процесуальним законом визначений вичерпний перелік категорій справ, які можуть бути розглянуті апеляційним судом як судом першої інстанції (частина друга, третя статті 23 ЦПК України) і як судом апеляційної інстанції (стаття 24, частина перша статті 351, частина перша статті 352, стаття 353 ЦПК України).

Наведені норми закону не містять вказівки про можливість розгляду апеляційним судом скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця як судом першої інстанції.

У цьому конкретному випадку, зважаючи на загальні правила вирішення колізій правових норм, не можуть бути застосовані приписи частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Цивільний процесуальний кодекс України є спеціальним законом, який визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 червня 2019 року про повернення скарги у справі за скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на рішення державного виконавця у виконавчому провадженні № 56745092.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська