справа № 278/1361/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Грубіян Є.О., розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив стягнути з відповідача витрати на навчання, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання.

В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 закінчив у 2016 році Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова і отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Електротехнічні системи військового призначення" та 27 лютого 2016 року заключив контракт з Міністерством оборони України на п`ять років. 11.02.2019 року відповідно до п.2 ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", наказом командира повітряного командування "Центр" від 11.02.2019 року №4 (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за підпунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). Розрахунок витрат з утримання відповідача склав 97 938, 07 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача у зв`язку з невиконанням умов контракту.

Враховуючи положення ст. 274 ЦПК Украни розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності заперечень учасників справи щодо цього.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

ОСОБА_1 закінчив у 2016 році Житомирський військовий інститут імені С.П. Корольова і отримав повну вищу освіту за спеціальністю "Електротехнічні системи військового призначення".

27.02.2016 року відповідач заключив контракт з Міністерством оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу. Згідно з п. 3 контракту останній є строковим та укладений на п`ять років (а.с. 8-9).

Наказом Міністерства оборони України №183 від 27.02.2016 року ОСОБА_1 присвоєно військове звання "лейтенант" та призначено на посаду інженера електротехнічної служби тилу 299 бригади тактичної авіації повітряних сил Збройних Сил України (а.с. 5).

Відповідно до витягу з наказу начальника Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.02.2016 року №103 розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача складає 97 838, 07 гривень (а.с. 7).

Відповідно до витягу з наказу командира повітряного командування "Центр" - заступника командувача повітряних сил Збройних Сил України від 11.02.2019 року №4 ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у запас за підпунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 12).

Відповідальними особами військової частини НОМЕР_1 була проведена бесіда з ОСОБА_1 стосовно відшкодування останнім майнової шкоди за витрати у зв`язку з навчанням, про що свідчить аркуш бесіди від 2.04.2019 року (а.с. 26). Відповідач особисто ознайомлений з аркушом бесіди, заперечень та скарг до командування частини не мав, про що власноручно зазначив у аркуші. Суму витрат, пов`язану з утриманням у навчальному закладі просив не стягувати у зв`язку з наміром поновитися на військову службу.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого ставлення до позовних вимог не висловив.

Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі регулюються та відповідають наступним нормам матеріального та процесуального законів.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5 Постанови ККМУ від 12.07.2006 року №964 "Про затвердження порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", особам офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" - витрати відшкодовуються у повному обсязі за весь період навчання. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до п. 8 вказаного контракту, відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у військовому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту.

Відповідач ухилився від виконання покладених на нього обов`язків щодо сплати за навчання, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 97 838, 07 грн., в тому числі по грошовому забезпеченню 10 726, 15 грн., по продовольчому забезпеченню 56 122, 46 грн., по медичному забезпеченню 260, 00 грн., по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих електроносіїв 20 477, 68 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність на даний час підстав для відмови або часткової відмови у його задоволенні з наступних підстав.

Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов укладеного між сторонами контракту та взятих на себе зобов`язань, звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, як одним із способів та видів такого захисту. Відповідачем не дотримано зобов`язань по сплаті коштів за надані освітні послуги, що потягнуло за собою появу заборгованості.

Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи, які складаються із судового збору в сумі 1 921, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (смт. Озерне Житомирського району Житомирської області, військова частина НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь військової частини НОМЕР_1 (смт. Озерне Житомирського району Житомирської області, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 97 838 (дев`яносто сім тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 07 копійок витрат на навчання.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1 921, 00 гривень.

Повне рішення складено - 27 серпня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або його повного складання.

Суддя Є.О. Грубіян