Провадження №2/523/4502/19
У х в а л а

"06" вересня 2019 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кисельов В.К, розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру.

В своїй позовній заяві позивач просить суд:

1.Визнати недійсним Договір довічного утримання від 17.09.1996, укладений року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

2.Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Встанови порядок виконання рішення суду, відповідно до якого, це рішення у разі набрання ним законної сили, є підставою для скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та скасування запису про заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 8162366 від 07.11.2008 року, внесений Першою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі листа Четвертої Одеської державної нотаріальної контори № 458.

Згідно ч. 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2019 року складає 1921 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в якому ставка для сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд встановивши, що зазначену позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача надає йому строк для усунення недоліків.

При таких обставинах позовна заява повинна бути залишена без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків, а саме: сплатити судовий збір у розмірі 2305,20 грн.

Керуючись ст.ст. 175,177 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в строк який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання ухвали в частині недоплаченого судового збору.

Суддя В.К. Кисельов