РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/8489/19

Провадження № 22-ц/4815/1218/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Шимківа С.С., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

стягувач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

боржник ОСОБА_1 ,

особа дії та рішення, якої оскаржуються, - Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,

за участю представника стягувача- адвоката Хоптар Ж.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Харечка С.П. від 16 липня 2019 року, проголошену в 11 год.19 хв. в м.Рівне, дата виготовлення повного тексту судового рішення не вказано

в с т а н о в и в:

2.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018року ВП №57414789.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначає, що у державного виконавця не було правових підстав приймати оскаржувану постанову, оскільки виконавчий документ, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, пред`явлено до виконання з пропуском строку, передбаченого чинним законодавством, при неповній сплаті авансового внеску.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії та рішення державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області та скасування рішень державного виконавця.

Скасовано постанову по відкриття виконавчого провадження №57414789 від 11.10.2018 року, винесену державним виконавцем Рівненського міського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області Шупік Галиною Павлівною про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 заборгованості на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в сумі 14148,7 євро та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1748,92 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 коштів поданий повторно стягувачем АТ «Державний ощадний банк України» до ВДВС поза межами строку, встановленого ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження».

У поданій апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права.

Вважає, що висновок суду про те, що перебіг строку для повторного пред`явлення виконавчого документа для виконання починається з дати винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не ґрунтується на правових висновках, викладених ВСУ у постанові від 5.10.2016 року у справі №3-698гс16, відповідно до якої зазначений строк відраховується з наступного дня після отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті провадження.

Доводить, що суд невірно оцінив надані учасниками справи докази та не врахував того, що стягувач був позбавлений можливості повторного пред`явлення виконавчого документу для примусового виконання, оскільки постанови про повернення виконавчого документа від 1.03.2016 року та виконавчого листа про стягнення боргу із ОСОБА_1 банк не отримував, а отримав його (виконавчого листа ) лише 24.09.2018 року. Він був пред`явлений АТ «Державний ощадний банк України» в межах строку, встановленого ст.ст.12,23 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто в межах трьох років.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018 року вважає, такою, що прийнята з дотримання вимог вказаного закону, просить ухвалу суду скасувати, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не поданий.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 20.06.2012 року стягнуто солідарно із ОСОБА_3 м ОСОБА_4 ТА ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість по кредитному договору в сумі 14148,7 євро та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1748,92 грн.

Постановою ВДВС Рівненського МУЮ Рівненської області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.04.2014 року виконавчий лист, виданий про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 14148,7 євро та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1748,92 грн.

повернуто стягувачу на підставі п.8 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №57414789 від 11.10.2018 року, відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №1715/443/12, виданого 10.09.2012 року Апеляційним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» боргу в сумі 14148,7 євро та відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1748,92 грн., що підтверджується його копією.

У відповідності до п.5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження», що набрав чинності 5 жовтня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» від 2.06.2016 №1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п.1 ч.4 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює початок перебігу строку для повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання після переривання -з дня його повернення.

Як вірно встановлено судом, стягувач звернувся до ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження 11.10.2018 року, тобто, після закінчення строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі вказаного виконавчого листа виконавчого листа №1715/443/12, виданого 10.09.2012 року відповідачем прийнято оспорювану постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.10.2018 року ВП №57414789.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні та 29.04.2014 року був повернутий стягувачу в порядку, передбаченому п.8 ч.1 статті 47 Закону № 606-XIV, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з цього часу строк розпочав свій перебіг заново, а АТ «Державний ощадний банк України» 11.10.2018 року повторно звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження, то в силу вимог статті 12 згаданого Закону пропустив встановлений нею строк.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і правильно застосував норми матеріального права, обґрунтовано скасував оскаржувану постанову державного виконавця від 11 жовтня 2018 року про відкриття виконавчого провадження.

Висновок суду про те, що часом відрахування вказаного строку є день повернення виконавчого документу (дата прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачу) ґрунтується на висновках Верховного Суду, викладених Великою Палатою у постанові від 18.06.2018 року у справі № 727/1256/16-ц.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом висновків Верховного Суду України, що містяться у його постанові від 5.10.2016 року у справі № 910/18165/13 не приймаються до уваги, оскільки у ній ВСУ прийшов до висновку, що постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам закону перериває строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, встановлений ст.23 ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто предмети доказування у вказаній справі та справі, що переглядається в апеляційному порядку є різними.

Покликання апеляційної скарги на те, що авансовий внесок визначений та сплачений стягувачем з дотриманням положень ЗУ «Про виконавче провадження» не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду та не впливає на правильність висновків суду щодо пропуску ним строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками суду, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 липня 2019 року залишити без змін.

Витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги віднести на рахунок АТ «Державний ощадний банк України».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2019року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.

Хилевич С.В.