КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2852/2019
У Х В А Л А

15 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 761/24208/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Лугового Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року, постановлене у складі суддіФролової І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Ковальчук Сергій Петрович про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору купівлі-продажу недійсним,

встановив:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсними договір позики від 27 січня 2015 року, договір іпотеки від 27 січня 2015 року, що укладені між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що діє за довіреністю від імені ОСОБА_4 , та договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 08 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 січня 2015 року, після смерті матері, позивач стала власником квартири АДРЕСА_1 . Через відсутність коштів для оформлення права власності на зазначену квартиру 27 січня 2015 року ОСОБА_1 уклала договір позики на 30 000 грн. з ОСОБА_3 , а в подальшому - договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 . Вказала, що дані правочини укладені шляхом обману, через її необізнаність в галузі права та з метою незаконно заволодіти її житлом. Зокрема, ОСОБА_3 уникала зустрічей та відмовлялася отримувати кошти для того, щоб заволодіти квартирою, і 08 червня 2015 року повідомила ОСОБА_1 про відчуження квартири АДРЕСА_1 . При цьому, позивач вказувала на можливість витребування майна у добросовісного набувача, порушення вимог Цивільного кодексу України при укладенні договорів та розслідування за даним фактом кримінального провадження № 0008022.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

20 червня 2019 року до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення апеляційного провадження до вирішення кримінальної справи № 755/4718/17, що перебуває на розгляді в Дніпровському районному суді м. Києва.

В клопотанні посилається на те, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальна справа за участю позивача ОСОБА_1 , яка має статус потерпілої та за участі відповідача ОСОБА_3 , яка має статус обвинуваченої. У вказаній кримінальній справі наявний епізод щодо заволодіння майном ОСОБА_1 незаконним шляхом. Вказує, що саме результат розгляду кримінальної справи стане основним доказом при вирішенні даної цивільної справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши клопотання, з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про зупинення апеляційного провадження підлягає задоволенню.

Статтею 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що в порядку кримінального судочинства в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва розглядається кримінальна справа за обвинуваченням відповідача ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 115 КК України.

Так, відповідно до надісланого Дніпровським районним судом м. Києва витягу із обвинувального акту, в частині епізоду інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_3 щодо потерпілої ОСОБА_1 - позивача у даній справі, якій належала спірна квартира АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою організованою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Таким чином, враховуючи, що наявні у матеріалах справи докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а в порядку кримінального судочинства розглядається справа за обвинуваченнямОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 115 КК України, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі, оскільки у справі, що вирішується в порядку кримінального судочинства, можуть бути встановлені обставини та вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, відтак наслідки розгляду кримінальної справи матимуть вплив на розгляд даних позовних вимог. Зазначене свідчить про обов`язок суду зупинити провадження у справі у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення кримінальної справи, що перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва.

Керуючись статтями 251, 368 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_1 , яке подане представником ОСОБА_2 , про зупинення апеляційного провадження - задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження № 22-ц/824/2852/2019 у справі № 761/24208/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2018 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Ковальчук Сергій Петрович про визнання кредитного договору, договору іпотеки та договору купівлі-продажу недійсним

- до набрання законної сили вироком Дніпровського районного суду м. Києвау кримінальній справі № 755/4718/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 146, ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 серпня 2019 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.