Справа № 1328/7636/12 Головуючий у 1 інстанції: Едер П.Т.
Провадження № 22-ц/811/1280/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

секретар: Бадівська О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Едера П.Т. від 17 жовтня 2018 року у справі за заявою Львівського державного університету внутрішніх справ про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 17 жовтня 2018 року у задоволенні заяви Львівського державного університету внутрішніх справ про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржив Львівський державний університет внутрішніх справ.

В апеляційній скарзі просять скасувати ухвалу та прийняти нову ухвалу по справі, якою задоволити заяву Львівського державного університету внутрішніх справ про видачу дублікату виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2013 №1328/7636/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ 6 979,92 грн. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять грн. 92 коп.) та поновлення пропущеного строку для пред`явлення його до виконання. Вважають ухвалу суду першої інстанції незаконною і необґрунтованою, оскільки при вирішенні даної справи судом допущено невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Зазначають, що Львівським державним університетом внутрішніх справ за вих. №8/517 від 04.03.2016 на адресу Шевченківського ВДВС м. Львова скеровано для примусового виконання виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2013 №1328/7636/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ 6 979,92 грн. На запит ЛьвДУВС від 05.04.2017 №8/94 до Шевченківського ВДВС м. Львова про хід виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом їхня установа жодної відповіді не отримала, на повторний запит від 20.04.2018 №8/127 також жодної відповіді не поступило. Звертають увагу, що в районний суд подано докази, що їхньою стороною рекомендованими листами послала виконавчий лист у Шевченківський РВ ДВС та два запити стосовно нього. Не отримавши жодної відповіді на запити їхня установа не може знати щодо перебування на виконання даного виконавчого листа, хоча зробила для цього все можливе. Тому логічно було б зі сторони суду з даним питанням звертатися до Шевченківського РВ ДВС, який був залучений до розгляду даної справи. Отже брак даного доказу це не доопрацювання суду першої інстанції, а не порушення заявником обов`язку подання доказів згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, як йдеться у висновку Шевченківського районного суду м. Львова у даній ухвалі.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав заможливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що позиція заявника по суті справи викладена у апеляційній скарзі та те, що від представника відділу ДВС до суду надійшов лист з проханням про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів клопотання (заяви) про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання, апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 81, п.п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України та відмовляючи в задоволенні заяви, виходив з того, що 13.11.2012 Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у цивільній справі №2/1328/2652/12, яким позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти за угодою від 03 вересня 2004 року про підготовку фахівців у Львівському юридичному інституті МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування в сумі 6979,92 грн. та судового збору у розмірі 215,00 грн. задоволено. Рішення суду набрало законної сили, видано виконавчі листи. Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманого оригіналу виконавчого документа, не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також не надано доказів того, що виконавчий лист перебував на виконанні у Шевченківському відділі ДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області. Заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа викладена без належного викладу обставин та обґрунтувань. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявником всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів втрати виконавчого документа, а відтак підстав для видачі дубліката у суду відсутні. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа є безпідставною та необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає.

27.09.2018р. Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд із заявою, у якій просив видати дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2013 №1328/7636/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ 6 979,92 грн. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять грн. 92 коп.); визнати поважною причиною пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання; поновити строк для пред`явлення виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2013 №1328/7636/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ 6 979,92 грн. (шість тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять грн. 92 коп.)

В обґрунтування заяви покликається на те, що Львівським державним університетом внутрішніх справ за вих. №8/517 від 04.03.2016 на адресу Шевченківського ВДВС м. Львова скеровано для примусового виконання виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Львова від 10.09.2013 №1328/7636/12 (повернуто без виконання постановою ВП №47415586 від 24.06.2015) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ 6979,92 грн. На запит Львівського державного університету внутрішніх справ від 05.04.2017 №8/94 до Шевченківського ВДВС м. Львова про хід виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом жодної відповіді не отримано, на повторний запит від 20.04.2018 №8/127 також жодної відповіді не поступало. Внаслідок наведеного із незалежних від Львівського державного університету внутрішніх справ причин втрачено виконавчий лист та пропущено строк його пред`явлення, а тому просить видати дублікат виконавчого листа.

Відповідно до підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до змісту вказаної норми закону суд, який розглядав справу, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат замість втраченого оригіналу таких документів. Тобто питання видачі дублікату, зокрема, і виконавчого листа може вирішуватись у випадку втрати його оригіналу.

Зважаючи на вказане звертаючись до суду в порядку підпункту 17.4 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України стягувач або державний виконавець повинні довести втрату оригіналу виконавчого документу.

Крім цього, слід вказати, що вказане питання (про видачу дублікату виконавчого листа) може вирішуватись позитивно виключно у випадку коли судове рішення не виконане (у іншому ж випадку слід вважати видача дублікату виконавчого листа призводила б до подвійного виконання судового рішення) або не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (у іншому ж випадку стягувач мав би право подання дублікату виконавчого листа до виконання після спливу відповідного, встановленого законом строку, що теж слід вважати суперечило б нормам закону).

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2012 Шевченківським районним судом м. Львова ухвалено рішення у цивільній справі №2/1328/2652/12, яким позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти за угодою від 03 вересня 2004 року про підготовку фахівців у Львівському юридичному інституті МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування в сумі 6979,92 грн. та судового збору у розмірі 215,00 грн. задоволено.

Вказане рішення набрало законної сили 24.11.2012 року.

На виконання вище згаданого рішення суду Шевченківським районним судом м. Львова було видано виконавчі листи, які було направлено позивачу 10.09.2013р. (а.с.27).

На думку колегії суддів, при розгляді справи такої категорії суду слід зважати на ряд обставин, які мають істотне значення і сам факт втрати чи фізичного знищення виконавчого документу є лише однією із таких. Іншими ж є як вказано вище питання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та питання виконання рішення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній до 2017 року) , виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення;

3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Також, відповідно до ст. 23 Закону (в редакції чинній до 2017 року) , строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред`явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

За ст. 24 Закону (в редакції чинній до 2017 року) , державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи та доводів, зокрема, і заявника, виданий 10.09.2013 року виконавчий лист був пред`явлений до виконання стягувачем, однак постановою у Виконавчому провадженні №47415586 від 24.06.2015 року був повернутий стягувачу без виконання.

Відповідно від цієї дати слід відраховувати новий строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та зважаючи на наведені норми закону строк пред`явлення виконавчого документу до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 завершився 24.06.2016 року.

Тому, на час звернення в суд стягувача із заявою 27.09.2018 року про видачу дублікату виконавчого листа причини втрати такого оригіналу правового значення вже не мають у зв`язку з тим, що такий не міг бути пред`явлений до виконання та прийнятим до виконання державним виконавцем.

Застосування норм Закону України «Про виконавче провадження» у новій редакції до даних правовідносин є неможливим, оскільки такий набув чинності з 5.10.2016 року та до даних правовідносин не може застосовуватись, оскільки такі припинилися до набрання ним чинності, а не є триваючими, що надавало б можливість застосування його норм на ці правовідносини.

Крім цього, слід вказати, що підстав для поновлення більш ніж трьохрічного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання немає, оскільки заявник не вчинив жодних дій, щодо встановлення причин втрати виконавчого листа протягом такого значного більш ніж трирічного строку, якими не можна вважати надіслання заявником один раз в рік формального листа до органів виконавчої служби з питань виконання згаданого рішення, тим більше за відсутності будь-яких даних про отримання будь-якого з них.

Будь-яких інших активних дій з метою з`ясування питання виконання судового рішення протягом більш ніж трьох років стягувач не вчиняв.

Інших доводів, які б вказували на можливість встановлення поважної причини пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, та які б можна було перевірити заявником не наведено.

Зважаючи на вказане підстав для задоволення заяви Львівського державного університету внутрішніх справ про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання немає, тому доводи апеляційної скарги слід вважати необґрунтованими та таку слід відхилити, залишивши оскаржуване судове рішення без змін, як таке, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 27.08.2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра