Постанова

Іменем України

05 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 340/259/18

провадження № 61-13909св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Верховинська центральна районна лікарня,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верховинської центральної районної лікарні про визнання незаконним наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у складі судді Фединяка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконним наказ головного лікаря Верховинської ЦРЛ від 27 березня 2018 року № 51 про його звільнення з посади головного лікаря Яблуницької дільничної лікарні, поновити його на роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Верховинський районний суд Івано-Франківської області рішенням від 27 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив.

Суд першої інстанції мотивував недоведеністю заявлених позовних вимог.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 20 червня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року.

Апеляційний суд мотивував ухвалу тим, що вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а саме віддаленість місця його проживання від районного центру, є неповажними, інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду ОСОБА_1 не навів та не надав доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення відповідно до вимог пункту 4 частини четвертої статті 356 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї, їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій 16 липня 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року і поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, ухваленого у цій справі.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду є незаконною з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

27 листопада 2019 року Верховинським районним судом Івано-Франківської області було проголошене скорочене рішення, яким йому відмовлено у задоволенні його позову. Повне рішення йому не було вручене в день його складання, а було направлено поштою. У зв`язку з віддаленістю місця проживання, яке ускладнюється гірською місцевістю, неналежним станом доріг та важкістю проїзду до районного центру - селища Верховина, яке знаходиться на відстані більше 50 км від села Яблуниця, рішення суду він отримав зі значним запізненням, фактично більше ніж через місяць після його направлення, а тому не мав змоги вчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Спір є трудовим та стосується його незаконного звільнення, відмова у відкритті апеляційного провадження порушує його конституційне право на працю, визначене статтею 43 Конституції України та позбавляє його можливості відстояти своє конституційне право та фактично є відмовою у доступі до

правосуддя.

20 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив Верховинської центральної районної лікарні на касаційну скаргу, мотивований законністю та обґрунтованістю оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Твердження про відстань між селищем Верховина та селом Яблуниця понад 50 км, спростовується загальновідомими обставинами та становить 36 км, громадський, службовий і приватний транспорт у вказаному напрямку переміщується у звичайному режимі.

З касаційної скарги вбачається, що повне рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав наприкінці грудня 2018 року, отже мав право на поновлення строку на його оскарження виключно до кінця січня 2019 року, однак з апеляційною скаргою на рішення районного суду звернувся 02 травня 2019 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали зВерховинського районного суду Івано-Франківської області.

13 серпня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

27 листопада 2018 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області у справі ухвалив рішення, копію якого 04 грудня 2018 року направив, у тому числі, ОСОБА_1 , яке він отримав 08 грудня 2018 року (рекомендоване повідомленням про вручення поштового відправлення).

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на це рішення.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року залишив без руху, з наданням строку для виконання її вимог, а саме: сплати судового збору в розмірі 1 057,20 грн та надання заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки її подано поза межами строку встановленого частиною першою статті 357 ЦПК України на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 23 травня 2019 року продовжив ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 травня 2019 року, оскільки на виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 сплатив судовий збір, однак не надав доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

18 червня 2019 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року, мотивована віддаленістю місця проживання, яке ускладнюється гірською місцевістю, неналежним станом доріг та важкістю проїзду до районного центру - селища Верховина, яке знаходиться на відстані більше 50 км від села Яблуниця, рішення суду першої інстанції він отримав із значним запізненням, фактично більше ніж через місяць після його направлення районним судом, а тому не мав змоги вчасно звернутися з апеляційною скаргою на це рішення.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 20 червня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року, вказавши про те, що наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення районного суду причини, є неповажними.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Згідно з частиною першою статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Встановивши, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року є неповажними, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, оскільки матеріалами справи узгоджується, що заявник отримав копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції 08 грудня 2018 року, а апеляційну скаргу подав лише 26 квітня 2019 року, тобто поза межами строку (більше ніж через чотири місяці), передбаченого частиною першою статті 354 ЦПК України, не навівши причини, які можуть бути визнані поважними для його поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило