ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/821/160/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Позарецька С.М. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року м.Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитар Володимира Олександровича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2019 року у справі за скаргою Служби автомобільних доріг у Черкаській області (боржник) на рішення державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, стягувач ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року Служба автомобільних доріг у Черкаській області ( боржник) звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, стягувач ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що 20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Придніпровського ВДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитарем В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №711/3009/18, виданий 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 950 грн.

Також 20 лютого 2019 року, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданий 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1 489 грн. 50 коп.

Скаржник зазначає, що вказані постанови на його адресу надійшли 14 березня 2019 року.

Крім того, в рамках виконавчого провадження № 58421553, державним виконавцем 05 березня 2019 року винесено постанову про арешт коштів боржника, про що скаржнику стало відомо з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 14 березня 2019 року.

Скаржник вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника незаконними та такими, що підлягають скасуванню, поскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» , рішення суду про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або до бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів і такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

З таких підстав, Служба автомобільних доріг у Черкаській області просить визнати: неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГУ ТУЮ у Черкаській області Капшитар В.О. від 20 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданого Придніпровським районним судом 30 січня 2019 року про стягнення із Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 950 грн. та виконавчого збору в сумі 14 895 грн.( ВП №58421553);

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГУ ТУЮ у Черкаській області Капшитар В.О. від 05 березня 2019 року про арешт коштів боржника за виконавчим листом № 711/3009/18 виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси 30 січня 2019 року про накладення арешту на грошові кошти в АТ «Укрексімбанк», в Черкаському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» м.Черкаси та інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів;

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Капшитар В.О. від 20 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №711/3009/18, виданого Придніпровським районним судом 30 січня 2019 року про стягнення із Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1 489 грн. 50 коп. та виконавчого збору в сумі 148 грн. 95 коп. ( ВП №58421698).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2019 року визнано незаконними та скасовано постанову старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. від 20 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 58421553 за виконавчим листом №711/3009/18, виданий 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 950 грн.;

- постанову старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. від 05 березня 2019 року (ВП №58421553) про арешт коштів боржника за виконавчим листом № 711/3009/18, виданий 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках: в АТ «Укрексімбанк» та в Черкаському ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» м.Черкаси ;

постанову старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. від 20 лютого 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 58421698 за виконавчим листом №711/3009/18, виданий 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1 489 грн. 50 коп.

Скаргу Служби автомобільних доріг у Черкаській області в частині вимог про визнання неправомірними та скасування рішень старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУ юстиції у Черкаській області Капшитар В.О., прийнятті у формі наступних постанов: постанови від 20 лютого 2019 року ВП № 5821553 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 148 грн. 95 коп., - закрито провадження і роз`яснено право звернення із адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

В апеляційній скарзі старший державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині задоволення скарги та прийняти в цій частині нове рішення , яким відмовити у задоволенні скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу Служба автомобільних доріг України у Черкаській області просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки твердження апелянта про відсутність предмету спору по даній справі є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсності.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є судове рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте таким вимогам рішення суду не відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що виконання судового рішення про стягнення грошових коштів із Служби автомобільних доріг у Черкаській області здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а не державною виконавчою службою .

Але такі висновки суду не відповідають нормам матеріального і процессуального права.

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування шкоди заподіяної бездіяльністю органу державної влади, їх посадовою особою або службовою особою, - задоволено частково: стягнуто зі служби на користь ОСОБА_1 148 950 грн. завданих збитків та 1 489 грн. 50 коп. судового збору.

Відповідно до заяви стягувача ОСОБА_1 , - 20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитарем В.О. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданим 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 950 грн. (ВП № 58421553). Також даною постановою вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14 895 грн.

Крім того, 20 лютого 2019 року, державним виконавцем винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданим 30 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1 489 грн. 50 коп. (ВП № 58421698). Також постановою стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 148 грн. 95коп.

Вищевказані постанови надійшли на адресу Служби лише 14 березня 2019 року, що підтверджується штампом відділення поштового зв`язку на конверті. Крім того, в рамках ВП №58421553, 21 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна (рухоме та нерухоме) боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 164 044 грн. Також, в рамках ВП № 58421553, 05 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що містяться на рахунках в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, р/р НОМЕР_1 ; - в Черк. ГРУ АТ КБ «ПриватБанк» м.Черкаси, МФО 354347, р/р НОМЕР_2 , р/р НОМЕР_3 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Службі автомобільних доріг у Черкаській області у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 164 044 грн.

Постановою державного виконавця від 11 квітня 2019 року знято арешт з всього майна боржника у зв`язку з надходженням коштів на депозитний рахунок ВДВС, а також постановою від 11 квітня 2019 року знято арешт з коштів боржника у банківських установах у зв`язку з надходженням коштів на депозитний рахунок відділу ДВС.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У статті 18 ЦПК України унормовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналогічне положення закріплено в частині першій статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до якого примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частини перша, друга статті 15 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215 (далі - Положення), Держказначейство є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Згідно з пунктом 3 Положення основними завданнями Держказначейства є: 1) реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів; 2) внесення на розгляд Міністра фінансів України пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

Пунктом 9 Положення передбачено, що Держказначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За правилами пункту 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Держказначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій)).

За положеннями зазначеного Порядку безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.

Аналіз наведеного законодавства в сукупності дає підстави для висновку про те, що Держказначейство не є а ні органом примусового виконання судових рішень, а ні учасником, зокрема, стороною виконавчого провадження, і відповідно не здійснює заходів з примусового виконання рішень у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а є встановленою Порядком особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 905/2087/17 (провадження № 12-237гс18).

Рішенням суду кошти на користь стягувача стягнуті не з державного бюджету, Служба автомобільних доріг у Черкаській області не має рахунків у Держказначействі, а тому рішення суду підлягає виконанню державною виконавчою службою, а не органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування із постановлення нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитар Володимира Олександровича задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 травня 2019 року - скасувати.

В задоволенні скарги Служби автомобільних доріг у Черкаській області на рішення державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, стягувач ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: