Постанова

Іменем України

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 459/2327/15-ц

провадження № 61-15276св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Лесько А. О. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ житлового будинку та земельної ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані у АДРЕСА_1 , належать йому та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності у відповідних ідеальних частках 52/100 та 48/100. Житловий будинок, починаючи з 1997 року, з часу прийняття його в експлуатацію після проведення реконструкції з добудовою, фактично поділений на два окремі житлові приміщення. З часом між сторонами виник спір з приводу користування та розпорядження вказаним домоволодінням та земельною ділянкою.

Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється провести реальний поділ зазначеного нерухомого майна, на запропоновані варіанти поділу не погоджується, він, уточнивши позовні вимоги, на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07 жовтня 2015 року № 0823 та висновку додаткової будівельно-технічної експертизи від 31 жовтня 2016 року № 0902, просив суд провести між ним та ОСОБА_2 як співвласниками реальний поділ житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 , пропорційно їх часток у вказаному домоволодінні - 48/ 100 у відповідача та 52/100 у нього. Зокрема, просив:

виділити відповідачу наступні приміщення у житловому будинку (позначений у технічному паспорті літерою А-1): у підвалі - кладову І площею 5,1 кв. м та кладову ІІ площею 14,4 кв. м, загальна площа яких складає 19,5 кв. м; у веранді - коридор площею 5,3 кв. м, ванну ІІ площею 4,1 кв. м, загальна площа яких складає 9,4 кв. м; на першому поверсі - кухню 1-1 площею 7,6 кв. м, житлову кімнату 1-2 площею 12,5 кв. м, житлову кімнату 1-3 площею 16,8 кв. м, житлову кімнату 1-4 площею 16,8 кв. м, коридор 1-5 площею 4,8 кв. м, загальна площа яких складає 67,9 кв. м, а також залишити у її користуванні сходи (позначені у технічному паспорті літерою «а3»). Загальна площа таких приміщень складає 87,4 кв. м, з яких житлова площа - 46,1 кв. м, допоміжна площа - 41,3 кв. м. В особистому користуванні відповідача залишити сарай (позначений у технічному паспорті літерою Г), літню кухню (позначена у технічному паспорті літерою Д), 1/2 частину замощення (позначене у технічному паспорті літерою І), 1/2 частину огорожі (позначена у технічному паспорті під № 2), а також ворота з хвірткою (позначені у технічному паспорті під № 3).

Йому виділити наступні приміщення у житловому будинку (позначений у технічному паспорті літерою А-2): у підвалі - кладову ІІІ площею 23,8 кв. м та кладову ІV площею 18,4 кв. м, загальна площа яких складає 42,2 кв. м; на першому поверсі - коридор 2-1 площею 11,5 кв. м, житлову кімнату 2-2 площею 18,8 кв. м, кухню 2-3 площею 8,4 кв. м, ванну 2-4 площею 3,9 кв. м, загальна площа яких складає 42,6 кв. м; на другому поверсі - коридор 2-5 площею 10,2 кв. м, житлову кімнату 2-6 площею 18,5 кв. м, житлову кімнату 2-7 площею 13,8 кв. м, загальна площа яких складає 42,5 кв. м, а також залишити у його користуванні сходи (позначені у технічному паспорті літерою «а5»). Загальна площа таких приміщень складає 127,3 кв. м, з яких житлова площа - 51,1 кв. м, допоміжна площа - 76,2 кв. м.

В його особистому користуванні залишити вбиральню (позначена у технічному паспорті літерою Ж), сарай (позначений у технічному паспорті літерою Є), 1/2 частину замощення (позначене у технічному паспорті літерою І), водоколонку (позначена у технічному паспорті під № 1), 1/2 частину огорожі (позначена у технічному паспорті під № 2), а також ворота з хвірткою (позначені у технічному паспорті під № 5).

Проти стягнення з нього на користь відповідача розміру грошової компенсації за відхилення від вартості ідеальної частини домоволодіння (щодо господарських будівель та споруд), який становить 873 грн 00 коп, не заперечував.

Також просив провести поділ у натурі земельної ділянки площею 0,0524 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0:11:007:0016 , пропорційно їхніх часток у вказаній земельній ділянці - по 1/2 частині у кожного. Зокрема, просив надати відповідачу земельну ділянку із забудовою площею 256,0 кв. м з геометричними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: від т. 2 до т. 9 - 5,12 м, від т. 9 до т. 10 - 29,75 м, від т. 10 до т. 7 - 5,01 м, від т. 7 до т. 6 - по стіні житлового будинку, від т. 6 до т. 5 - по внутрішній стіні, яка розділяє квартири співвласників, від т. 5 до т. 4 - по стіні житлового будинку, від т. 4 до т. 3 - на відстані 1,0 м від тамбура житлового будинку, від т. 3 до т. 2 - на відстані 1,0 м від стіни літньої кухні та сараю.

Просив надати йому земельну ділянку із забудовою площею 268,0 кв. м з геометричними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: від т. 1 до т. 2 - 12,18 м, від т. 2 до т. 3 - на відстані 1,0 м від стіни сараю та літньої кухні, від т. 3 до т. 4 - на відстані 1,0 м від тамбура житлового будинку, від т. 4 до т. 5 - по стіні житлового будинку, від т. 5 до т. 6 - по внутрішній стіні, яка розділяє квартири співвласників, від т. 6 до т. 7 - по стіні житлового будинку, від т. 7 до т. 8 - 12,77 м, від т. 8 до т. 1 - 30,12 м.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Проведено поділ у натурі житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 , між її співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пропорційно їхнім часткам у вказаному будинковолодінні - 52/ 100 у ОСОБА_1 та 48/100 у ОСОБА_2

Виділено ОСОБА_1 наступні приміщення у житловому будинку (позначений у технічному паспорті літерою А-2): у підвалі кладову ІІІ, площею 23,8 кв. м та кладову ІV, площею 18,4 кв. м, загальна площа яких складає 42,2 кв. м; на першому поверсі - коридор 2-1, площею 11,5 кв. м, житлову кімнату 2-2 площею 18,8 кв. м, кухню 2-3, площею 8,4 кв. м, ванну 2-4, площею 3,9 кв. м, загальна площа яких складає 42,6 кв. м; на другому поверсі - коридор 2-5, площею 10.2 кв. м, житлову кімнату 2-6, площею 18,5 кв. м, житлову кімнату 2-7, площею 13,8 кв. м, загальна площа яких складає 42,5 кв. м, а також залишено у його користуванні сходи (позначені у технічному паспорті літерою «а5»).

Загальна площа таких приміщень складає 127,3 кв. м, з яких житлова площа - 51,1 кв. м, допоміжна площа - 76,2 кв. м.

В особистому користуванні ОСОБА_1 залишено убиральню (позначена у технічному паспорті літерою Ж), сарай (позначений у технічному паспорті літерою Є), 1/2 частину замощення (позначене у технічному паспорті літерою І), водоколонку (позначена у технічному паспорті під № 1), 1/2 частину огорожі (позначена у технічному паспорті під № 2), а також ворота з хвірткою (позначені у технічному паспорті під № 5).

Виділено ОСОБА_2 наступні приміщення у житловому будинку (позначений у технічному паспорті літерою А-1): у підвалі - кладову І, площею 5,1 кв. м та кладову ІІ, площею 14,4 кв. м, загальна площа яких складає 19,5 кв. м; у веранді - коридор І площею 5,3 кв. м, ванну ІІ, площею 4,1 кв. м, загальна площа яких складає 9,4 кв. м; на першому поверсі - кухню 1-1, площею 7,6 кв. м, житлову кімнату 1-2, площею 12,5 кв. м, житлову кімнату 1-3, площею 16,8 кв. м, житлову кімнату 1-4, площею 16,8 кв. м, коридор 1-5, площею 4,8 кв. м, загальна площа яких складає 67,9 кв. м, а також у її користування - сходи (позначені у технічному паспорті літерою «а3»).

Загальна площа таких приміщень складає 87,4 кв. м, з яких житлова площа - 46,1 кв. м, допоміжна площа - 41,3 кв. м.

В особистому користуванні ОСОБА_2 залишено сарай (позначений у технічному паспорті літерою Г), літню кухню (позначена у технічному паспорті літерою Д), 1/2 частину замощення (позначене у технічному паспорті літерою І), 1/2 частину огорожі (позначена у технічному паспорті під № 2), а також ворота з хвірткою (позначені у технічному паспорті під № 3).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 873,00 грн грошової компенсації за відхилення від вартості ідеальної частини домоволодіння (щодо господарських будівель та споруд).

Проведено поділ у натурі земельної ділянки площею 0,0524 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), розташованої у АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0:11:007:0016 , між її співвласниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , пропорційно їхніх часток у вказаній земельній ділянці - по 1/2 частині у кожного.

Надано ОСОБА_1 земельну ділянку із забудовою, площею 268,0 кв. м з геометричними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: від т. 1 до т. 2 - 12,18 м, від т. 2 до т. 3 - на відстані 1,0 м від стіни сараю та літньої кухні, від т. 3 до т. 4 - на відстані 1,0 м від тамбура житлового будинку, від т. 4 до т. 5 - по стіні житлового будинку, від т. 5 до т. 6 - по внутрішній стіні, яка розділяє квартири співвласників, від т. 6 до т. 7 - по стіні житлового будинку, від т. 7 до т. 8 - 12,77 м, від т. 8 до т. 1 - 30,12 м.

Надано ОСОБА_2 земельну ділянку із забудовою, площею 256,0 кв. м з геометричними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: від т. 2 до т. 9 - 5,12 м, від т. 9 до т. 10 - 29,75 м, від т. 10 до т. 7 - 5,01 м, від т. 7 до т. 6 - по стіні житлового будинку, від т. 6 до т. 5 - по внутрішній стіні, яка розділяє квартири співвласників, від т. 5 до т. 4 - по стіні житлового будинку, від т. 4 до т. 3 - на відстані 1,0 м від тамбура житлового будинку, від т. 3 до т. 2 - на відстані 1,0 м від стіни літньої кухні та сараю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 070,41 грн сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Судові рішення мотивовані тим, що технічно можливим і не буде суперечити правам та інтересам будь-кого із співвласників ідеальних часток, буде найменш обтяжливий для обох сторін поділ будинковолодіння на АДРЕСА_1 у відповідності до єдиного варіанту висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 31 жовтня 2016 року № 0902 та поділ земельної ділянки за єдиним варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07 жовтня 2015 року № 0823.

У березні 2018 рокуОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не надано оцінки матеріалам інвентаризаційної справи будинку № АДРЕСА_1 у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, тому висновки суду першої інстанції, що свідоцтво про право власності на житловий будинок б/н від 25 грудня 1997 року зареєстроване у встановленому порядку, а ідеальні частки сторін у домоволодінні та земельній ділянці за вказаною адресою, на якій таке домоволодіння розташоване, визначені відповідно до належно оформлених правовстановлюючих документів, ґрунтуються на припущеннях. Також суди не з`ясували підстави виникнення і порядок переходу до ОСОБА_1 права власності на 52/100 частини житлового будинку із відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд та земельної ділянки, не перевірили правильність оформлення документів та не застосували закон, який поширюється на спірні правовідносини, а безпідставно застосували норми частини першої статті 367 ЦК України. Апеляційний суд не перевірив чи відповідають висновки судових будівельно-технічних експертиз матеріалам інвентаризаційної справи на будинок.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок б/н від 25 грудня 1997 року належить 52/100 частин житлового будинку із відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, розташованого у АДРЕСА_1 (а. с. 12).

ОСОБА_2 на праві власності належить 48/100 частин вказаного житлового будинку із відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель та споруд, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 05 грудня 2001 року (а. с. 13).

Також сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 частині кожному, належить земельна ділянка площею 0,0524 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0:11:007:0016 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 26536493 від 09 вересня 2014 року (а. с. 5).

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

За змістом статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна в натурі, що перебуває у спільній частковій власності або поділ такого майна з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

Як встановлено судами, сторони не дійшли згоди щодо поділу спільного нерухомого майна.

Здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

При вирішенні зазначених спорів суди повинні виходити з положень статей 183, 367 ЦК України, відповідно до яких виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартирі без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна, з урахуванням принципів рівності та справедливості, зокрема рівнозначності та рівності виділених кожному із співвласників житлових та нежитлових приміщень частин будинку, їх функціонального призначення та розташування, можливості їх переобладнання з дотриманням технічних та будівельних норм для забезпечення їх автономного використання.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи, проведеної ТОВ «Незалежний центр судових експертиз» від 07 жовтня 2015 року № 0823 на виконання ухвали суду, поділ у натурі спірної земельної ділянки є технічно можливим, на вирішення суду пропонується єдиний можливий варіант такого розподілу, згідно якого позивачу пропонується надати земельну ділянку із забудовою площею 268,0 кв. м з геометричними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки, зокрема від т. 1 до т. 2 - 12,18 м, від т. 2 до т. 3 - на відстані 1,0 м від стіни сараю та літньої кухні, від т. 3 до т. 4 - на відстані 1,0 м від тамбура житлового будинку, від т. 4 до т. 5 - по стіні житлового будинку, від т. 5 до т. 6 - по внутрішній стіні, яка розділяє квартири співвласників, від т. 6 до т. 7 - по стіні житлового будинку, від т. 7 до т. 8 - 12,77 м, від т. 8 до т. 1 - 30,12 м, а відповідачу пропонується надати земельну ділянку із забудовою площею 256,0 кв. м з геометричними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки, зокрема від т. 2 до т. 9 - 5,12 м, від т. 9 до т. 10 - 29,75 м, від т. 10 до т. 7 - 5,01 м, від т. 7 до т. 6 - по стіні житлового будинку, від т. 6 до т. 5 - по внутрішній стіні, яка розділяє квартири співвласників, від т. 5 до т. 4 - по стіні житлового будинку, від т. 4 до т. 3 - на відстані 1,0 м від тамбура житлового будинку, від т. 3 до т. 2 - на відстані 1,0 м від стіни літньої кухні та сараю (а. с. 38-44).

У висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи 31 жовтня 2016 року № 0902 визначено, що поділ у натурі спірного житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами відповідно до визначених ідеальних часток співвласників є технічно можливим, а на вирішення суду пропонується єдиний можливий варіант такого розподілу домоволодіння, згідно якого експертом враховано існуючий фактичний розподіл домоволодіння на два окремі житлові приміщення, що склався ще з 1997 року, тобто введення житлового будинку в експлуатацію після його реконструкції з добудовою, і відповідає їхнім ідеальним часткам без відхилення. При цьому, в особистому користуванні позивача залишаються убиральня (позначена у технічному паспорті літерою Ж), сарай (позначений у технічному паспорті літерою Є), 1/2 замощення (позначене у технічному паспорті літерою І), водоколонка (позначена у технічному паспорті під № 1), 1/2 огорожі (позначена у технічному паспорті під № 2), а також ворота з хвірткою (позначені у технічному паспорті під № 5), а в особистому користуванні відповідача залишаються сарай (позначений у технічному паспорті літерою Г), літня кухня (позначена у технічному паспорті літерою Д), 1/2 замощення (позначене у технічному паспорті літерою І), 1/2 огорожі (позначена у технічному паспорті під № 2), а також ворота з хвірткою (позначені у технічному паспорті під № 3) (а. с. 110-118).

Суди, врахувавши наведені норми матеріального права, надавши оцінку поданим сторонами доказам, дійшли обгрунтованого висновку про наявність підстав для поділу нерухомого майна сторін відповідно до єдиного запропонованого варіанту поділу за висновками експертиз, відповідно до яких таких поділ будинковолодіння та земельної ділянки є технічно можливим та відповідає часткам сторін у майні.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , що свідоцтво позивача про право власності на житловий будинок б/н від 25 грудня 1997 року зареєстроване з порушенням встановленого законом порядку, не можуть бути взяті до уваги, оскільки позовних вимог про його недійсність ОСОБА_2 не заявлено.

Доводи касаційної скарги про неналежне дослідження судами доказів не ґрунтуються на матеріалах справи, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками судів.

Крім того, апеляційним судом правильно враховано, що ОСОБА_2 не запропоновано у встановленому порядку інших технічно можливих варіантів поділу спірних домоволодіння та земельної ділянки.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судами повно та всебічно з`ясовано обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне й обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 21 вересня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

А. А. Калараш

С. П. Штелик