Єдиний унікальний номер 227/1854/19 Номер провадження 22-ц/804/2337/19
Доповідач Санікова О. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

суддів: Санікової О. С.,

Агєєва О. В., Космачевської Т. В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщені суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу № 227/1854/19

за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2019 року,

(суддя - Хандурін В. В., рішення ухвалено у м. Добропілля, повний текст судового рішення складено 05 липня 2019 року),

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 липня 2016 року відбулась реорганізація структурного підрозділу ДП «Донецька залізниця» шляхом його злиття, у зв`язку з чим її переведено до виробничого підрозділу «Іловайська дистанція сигналізації та зв`язку» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

10 липня 2017 року структурним підрозділом АТ «Українська залізниця» видано наказ № 6177/ДН-ОС про звільнення її на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з17.07.2017 року. За час перебування у трудових відносинах з відповідачем роботодавцем допущено порушення строків виплати заробітної плати, через що на заробітну плату необхідно нарахувати компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати.

Відповідно до розрахункових листів заробітної плати, розмір заборгованості по заробітній платі складає 25668,18 грн. (без утримання з цієї суми передбачених законом податків та зборів). З урахуванням індексів споживчих цін за період невиплати заробітної плати, розмір компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, складає 4624,01 грн.

Добровільно сплатити заборгованість по заробітній платі відповідач відмовляється.

Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 25668,18 грн., з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та зборів, а також компенсацію за втрату частини заробітної плати, у зв`язку із порушенням термінів її виплати в сумі 4624,01 грн., без утримання із цієї суми передбачених законом податків та зборів.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково: стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за березень - липень 2017 року в загальному розмірі 23289,21 грн. (з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів); стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку із порушенням термінів її виплати у розмірі 3414,00 грн.; стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» судовий збір у розмірі 677,36 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області скасувати; постановити нове рішення, яким у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 відмовити; стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги АТ «Українська залізниця» посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до порушення прав відповідача.

Також вважає, що суд при розгляді справи не надав належної оцінки Науково-практичному висновку Торгово-промислової палати України від 16 січня 2018 року № 126/2/21-10.2, а також не врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду України від 23 березня 2016 року по справам 6-364цс16, 6-365цс-16, від 25 травня 2019 року по справі № 6-948цс16.

Крім того, суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі паперів , складених після 16 березня 2017 року невідомими особами, що не є допустимим доказом у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Лаврищев В. В. просить залишити рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2019 року без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 25668,18 грн., стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку із порушенням термінів її виплати 4624,01 грн. (без утримання з цих сум передбачених законодавством податків та зборів).

Враховуючи те, що учасниками справи клопотання про розгляд з їх повідомленням не заявлялось та зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що перед звільненням ОСОБА_1 працювала на посаді електромеханіка дільниці 2 групи бригади по технічному обслуговуванню пристроїв зв`язку лінійно-апаратної зали станції Іловайська. 11 липня 2016 року Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на підставі відповідного наказу. «Іловайська дистанція сигналізація та зв`язку» «Державного підприємства» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Іловайська дистанція сигналізація та зв`язку» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

10.05.2017 року ОСОБА_1 під особистий підпис було вручено повідомлення про ліквідацію та виведення зі штатного розпису посади електромеханіка дільниці 2 групи бригади по технічному обслуговуванню пристроїв зв`язку лінійно-апаратної зали станції Іловайська з 17 липня 2017 року та про наступне звільнення із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно копії (розпорядження) № 6177/ДН-ОС від 10.07.2017 року про припинення трудового договору (контракту) ОСОБА_1 звільнено із займаної посади з 17.07.2017 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату з виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с. 14).

Згідно розрахунку заробітної плати за березень 2017 року, проведеного ВП ШЧ Іловайськ СП «ДДЗП» філії «Дон.зал.» ПАТ «Укрзалізниця», сума заробітної плати, нарахованої до виплати, склала 5030,01 грн. (без утримання відповідних податків та зборів) (а.с. 23), згідно розрахунку за квітень 2017 року - 3275,61 грн. (без утримання відповідних податків та зборів) (а.с. 24), згідно розрахунку за травень 2017 року - 1483,29 грн. (без утримання відповідних податків та зборів) (а.с. 25), згідно розрахунку за червень 2017 року 0,00 грн. (без утримання відповідних податків та зборів) (а.с. 26), згідно розрахунку за липень 2017 року 15879,27 грн. (без утримання відповідних податків та зборів) (а.с. 27).

Відповідно до довідки про доходи № 482/1 від 04.06.2019 року, виданої СП «Донецька дирекція залізничних перевезень», за березень 2017 року ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату в розмірі 2378,97 грн., до видачі 1894,73 грн. Зазначену суму було виплачено позивачу, про що свідчить копія видаткового касового ордеру № 2350 за березень 2017 року з особистим підписом позивача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як роботодавцем позивача підтверджена та обставина, що у спірний період часу ОСОБА_1 перебувала з ним у трудових правовідносинах, за що їй мала бути нарахована та виплачена заробітна плата, а також компенсація втрати частини заробітної плати, у зв`язку із порушенням термінів її виплати.

Такі висновки суду є правильними.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до частини 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно із ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», прийнятою відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», вирішено утворити публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, у тому числі на базі Державного підприємства «Донецька залізниця» згідно додатку №1.

Також Кабінет Міністрів України своєю постановою від 2 вересня 2015 року за №735 затвердив Статут ПАТ «Українська залізниця», відповідно до якого товариство є правонаступником усіх прав та обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

21 жовтня 2015 року в Єдиному державному реєстрі проведено державну реєстрацію ПАТ Українська залізниця. «Державне підприємство Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

По даній категорії справ є загальновідомим факт того, що наказом начальника СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» від 17.03.2017 року №236/ДНД було встанлвено початок простою з причин, незалежних від працівників, у виробничих підрозділах залізниці, розташованих на непідконтрольній території з 20.03.2017 року.

Позивачем надані суду на підтвердження перебування у трудових відносинах з відповідачем та не виплаченої заробітної плати копія трудової книжки та розрахунки заробітної плати, відповідно до яких сума нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 складає: березень 2017 року - 5030,01 грн., квітень 2017 року - 3275,61 грн., травень 2017 року - 1483,29 грн., червень 2017 року - 0,00 грн., липень 2017 року - 15879,27, а усього25668,18 грн.; відповідачем надана копія видаткового касового ордеру № 2350 за березень 2017 року про сплату позивачці заробітної плати за першу половину березня 2017 року у розмірі 1894,73 грн.

Крім того, позивачкою надані копії табелів обліку використання робочого часу за березень-липень 2017 року, у яких зазначена кількість днів і годин простою.

Дослідивши надані позивачкою докази, суд дійшов правильного висновку про наявність заборгованості з виплати заробітної плати у розмірі 23289,21 грн. на користь позивача.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За частинами 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, відповідачем будь-якими іншими належними та допустимими доказами висновок суду першої інстанції не спростований.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність первинної документації, як на підставу для відмови у виплаті позивачу заробітної плати, є безпідставними з огляду на положення частини першої статті 76 ЦПК України, відповідно до якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно правового висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі №243/5469/17 відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією роботодавця. Отже, відсутність у відповідача первинної документації не є підставою для не нарахування та невиплати заробітної плати.

Крім того, суд першої інстанції правомірно врахував Науково-правовий висновок Торгово-промислової палати України, оскільки ним підтверджено, що починаючи з 20 березня 2017 року відсутня вина відповідача у несвоєчасному розрахунку з позивачем при звільненні, що унеможливлює застосування судом вимог ст. 117 та ст.237-1 КЗпП України. Разом з тим, наявність такого висновку не звільняє відповідача від обов`язку виплати заробітної плати працівнику, яка не була своєчасно виплачена.

Наведені в апеляційній скарзі Закони і інші нормативно-правові акти щодо проведення антитерористичної операції не скасовують і не зупиняють норми КЗпП України щодо виплати заробітної плати.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: