Справа № 490/7328/19
н/п 2/490/2978/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

06 вересня 2019 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування приватним житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 , посилаючи на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК.

Ухвалою від 19.08.2019 року заява залишена без руху для усунення недоліків та надано п`ятиденний строк з дня отримання ухвали, та вказано, що позивачу необхідно визначити правове положення всіх осіб, зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1 ; правове положення співвласників спірної квартири з посиланням на відповідні обставини та докази; надати правовстановлюючий документ на спірну квартиру, а також уточнити правові підстави позову, оскільки позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 , між тим, він просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою, посилаючись на норми ст.72 ЖК України, якою регулюється користування житлом в будинках державного і громадського житлового фонду.

04.09.2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків та надано свідоцтво про право власності про право власності на житло від 27.08.2007 року і витяг про реєстрацію права власності.

Однак, недоліки, вказані в ухвалі суду від 19.08.2019 року, позивачем не виконано, не визначено правове положення всіх осіб, зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_1 , не визначено правове положення співвласників спірної квартири, не уточнено правові підстави позову та не надано позов у новій редакції.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи вищевикладене, повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернути позивачу судовий збір у сумі 768,40 грн., сплачений 15.08.2019 року у АТ КБ "ПриватБанк" за квитанцією №0.0..1.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня складення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова