справа № 489/1880/19 провадження №2/489/1332/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив:

У квітні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому після уточнення (збільшення) позовних вимог остаточно просила стягнути з відповідача на свою користь Ѕ частину понесених нею додаткових витрат на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25582,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 22.07.2006 по 27.07.2017 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розірвано рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.07.2017. Рішенням вказаного суду від 13.07.2017 з відповідача на утримання дитини стягнуті аліменти у розмірі ј частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2017 до досягнення дитиною повноліття. Рішенням суду від 23.04.2018. залишеним без змін апеляційним судом, з відповідача стягнуті додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 13858,00 грн. Однак, незважаючи на вказані судові рішення, відповідач і до теперішнього часу ухиляється від утримання спільної дитини. З метою подальшого розвитку здібностей сина у сфері інформаційних технологій, на виконання договору № 081000748 від 29.04.2017 для подальшого навчання дитини на курсі програми «Мала Комп`ютерна Академія», термін навчання згідно якого складає п`ять років, за третій семестр навчання сина позивач сплатила 5900,00 грн. З січня 2019 року змінився викладацький склад «Мала Комп`ютерна Академія», тому 11.12.2018 нею було укладено договір № з ФОП ОСОБА_5 , яка є представником «PeaPod». У зв`язку із цим за навчання сина на курсі програми «ІТ Діти 9-11», строк навчання на яких складає дев`ять місяців, нею було сплачено за період навчання з 19.01.2019 02.06.2019 кошти в сумі 7300,00 грн. Також для навчання сина було придбано ноутбук HP Pavilion, S/N:CNO 82861Y8, вартістю 23599 грн. Також сплатила кошти за плавання дитини у СКПБ «Водолій» у розмірі щомісячної вартості 520,00 грн. та придбала квиток на музичний концерт для розширення естетичного світогляду дитини на суму 290,00 грн. Крім того, була вимушена оформити споживчий кредит для забезпечення гідних умов виховання сина (зібрання до школи, сплати за навчання тощо), оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу по аліментам, у зв`язку із чим за користування кредитом сплатила відсотки у розмірі 9055,00 грн.

В заяві про збільшення позовних вимог, посилаючись на те , що в серпні 2019 здійснено доплату за навчання сина в сумі 4500,00 грн. загальна сума сплачених коштів за період з 19.01.2019 по 19.11.2019 склала 11800,00 грн.

Так як відповідач ухиляється від сплати аліментів на дитину, ігнорує виконання рішення суду, не приймає участі у додаткових витратах на дитину, а досудовим шляхом вирішити питання з відповідачем не можливо, звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 06.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивач у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у поданому до суду відзиві, в якому вважав вимоги необґрунтованими, посилаючись на те, що позивачем не доведено наявність особливих потреб на здійснення додаткових витрат на дитину, які пов`язані з розвитком її особистих здібностей.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 28.07.2017.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 13.07.2017 з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.03.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 02.07.2018 залишено без змін рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 23.04.2018 про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 13858,00 грн.

Крім того, рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва 07.05.2018 з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина у розмірі 23242,38 грн. та неустойку від суми несплачених аліментів за період з березня 2017 року по травень 2018 року в розмірі 7035,25 грн.

Згідно повідомлення Корабельного відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та наданого державним виконавцем розрахунку загальна сума боргу ОСОБА_2 по аліментам за зведеним виконавчим провадженням станом на 19.08.2019 складає 44842,35 грн.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_5 від 08.08.2019 позивач понесла додаткові витрати на навчання сина ОСОБА_6 на курсі програми «ІТ-Діти 9-11» за період з 19.01.2019 по 19.11.2019 на загальну суму 11800,00 грн.

Товарним чеком від 21.08.2018 № 1243 позивач підтвердила придбання нею ноутбука HP Pavilion, S/N:CNO 82861Y8 на суму 23599,00 грн.

Для фізичного розвитку та здоров`я дитини ОСОБА_1 сплатила щомісячну вартість плавання у СКПБ «Водолій» у розмірі 520,00 грн., що підтверджено фіскальним чеком комплексу від 12.08.2019.

Окрім іншого, позивачем на підтвердження додаткових витрат, понесених на утримання дитини, надано суду квиток концерту-хол Юність, вартістю 290,00 грн., та виписку по рахунку з кредитної картки АТ «Альфа-Банк» за період з 01.01.2018 по 28.03.2019, згідно якої на погашення кредитного договору сплачено 9055,00 грн.

Положеннями статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі статтею 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватись наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі «Хант проти України»).

Так, до особливих обставин, які викликають необхідність додаткових витрат на дитину закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами, при визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами п`ятою сьомою даної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З наведеного вбачається, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено несення додаткових витрат на навчання дитини на курсі програми «ІТ-Діти 9-11» у розмірі 11800,00 грн., придбання ноутбука, вартістю 23599,00 грн. для проходження навчання та виконання домашніх завдань, а також витрат на відвідування секції з плавання у розмірі 520,00 грн., всього 35919,00 грн.

Виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків та те, що відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина, а також враховуючи матеріальний стан осіб їх стан здоров`я, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача половини вказаних вище витрат, понесених позивачем на утримання дитини, які викликані особливими обставинами, що становить 17959,50 грн. (35919,00 / 2).

Суд не приймає доводи відповідача про неналежне підтвердження позивачем витрат, понесених на придбання ноутбуку, факт придбання якого відповідачем не оспорюється. Також, суд вважає безпідставними доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього половини витрат, понесених позивачем на оплату навчання спільної дитини через відсутність ступеню акредитації закладу, в якому навчається дитина.

Щодо понесених позивачем витрат на оплату заборгованості по кредитному договору в розмірі 9055,00 грн. та придбання квитка на музичний концерт за ціною 290,00 грн., в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами, що ці витрати пов`язані з особовими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Крім того, як слідує із змісту кредитного договору його укладено позивачем для задоволення власних споживчих потреб.

На підставі статті 141 ЦПК України пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 539,41 грн. (768,40 * 70,20%)

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, понесені на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17959,50 грн. (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 50 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 539,41 грн. (п`ятсот тридцять дев`ять гривень 41 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 30 серпня 2019 року.

Суддя І.В.Коваленко