ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

22 серпня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши Кріль ОСОБА_1 Михайловича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ТП 78 від 03 травня 2019 року.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що він є власником земельної ділянки пл. 0,08 га, кад. номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

16 серпня 2018 року ним отримано будівельний паспорт на будівництво садового будинку на даній земельній ділянці. 29 серпня 2018 року зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт. 09 жовтня 2018 року проведено державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво садового будинку.

Власником суміжної земельної ділянки є ОСОБА_3 8 квітня 2019 року управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради за №600 ОСОБА_3 видано будівельний паспорт на індивідуальний житловий будинок. 03 травня 2019 року ОСОБА_3 зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт. В червні 2019 року ОСОБА_3 або її представниками розпочато будівельні роботи.

Вважає незаконною реєстрацію повідомлення про початок будівельних роті, оскільки на підставі будівельного паспорту дозволено будівництво з порушення державних будівельних норм та правил. Будівництво житлового будинку на земельні ділянці ОСОБА_3 на підставі оскаржуваного повідомлення ведеться з грубим порушення державних будівельних норм та правил.

Посилаючись на наведене та те, що будівництво ведеться з порушенням ДБН, просив визнати незаконним та скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ТП 78 від 03 травня 2019 року.

Одночасно, позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони уповноваженим суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти дії щодо державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва на земельній ділянці пл. 0,0282 га, кадастровий номер НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 ; заборони проведення будь-яких будівельних робіт на земельній ділянці пл. 0,0282 га, кадастровий номер НОМЕР_3 : НОМЕР_4 : НОМЕР_5 по АДРЕСА_1 ;

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник вказує, що до вирішення судом справи по суті вказане будівництво може бути завершено, відтак відновлення прав та інтересів позивача буде утрудненим. У випадку задоволення позову, рішення суду провести перебудову втратись сенс, оскільки будівництво буде завершеним. Крім того, без забезпечення позову існує небезпека заподіяння шкоди правам позивача, а саме затемнення території, створення пожежної небезпеки, порушення якостей земельної ділянки позивача.

Посилаючись на наведене, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява позивача про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та є необґрунтованою, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1.2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень частин 1-2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, у п. 9 даної Постанови Верховний Суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися у тому, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача .

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна, власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,08 га, є ОСОБА_2 .

Предметом позову є визнання незаконним та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт за № ТП 78 від 03 травня 2019 року видане ОСОБА_3 на будівництво індивідуального житлового будинку на належній їй земельній ділянці.

Із змісту поданої заяви встановлено, що позивачем необґрунтовано належними та достовірними доказами необхідність забезпечення позову, не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У заяві не наведено жодних доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання можливого рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання та без вжиття заходів забезпечення позову захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

Самі по собі доводи позивача про те, що будівництво об`єкту здійснюється із порушення ДБН, до вирішення справи по суті може бути завершено, що призведе до збільшення забудови та утруднить приведення земельної ділянки до попереднього стану, не свідчить про наявність обґрунтованих підстав для утруднення виконання можливого рішення суду, ухилення відповідача від його виконання.

Крім того, в супереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, які встановленні ст. 154 ЦПК України, котрі є імперативною умовою змісту заяви про забезпечення позову та прийняття судом цієї заяви до розгляду.

Зазначення позивачем про відсутність необхідності зустрічного забезпечення позову не звільняє заявника від імперативно встановленого процесуальним законом обов`язку внесення пропозицій щодо зустрічного забезпечення; при цьому його (зустрічного забезпечення) доцільність застосовувати чи ні, є прерогативою суду, котрий вирішує заяву забезпечення позову.

В силу вимог ст.154 ЦПК суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Позивачем не долучено до заяви доказів на підтвердження відсутності підстав, передбачених ст. 154 ЦПК України, для застосування зустрічного забезпечення.

Згідно з вимогами ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК, а тому її слід повернути заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-154, 261, 352-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт повернути заявнику.

Роз`яснити, що заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 22 серпня 2019 року.

Суддя