Справа № 348/2281/17
Провадження № 22-ц/4808/964/19
Головуючий у 1 інстанції Флоряк Д. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , та їх представників,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Надвірнянської міської ради, Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про усунення перешкод в користуванні під`їзною дорогою, визнання недійсними рішення Білоославської сільської ради про передачу у власність земельної ділянки та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень в Державному реєстрі прав на нерухоме майно за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2019 року під головуванням судді Флоряк Д.В. у м. Надвірна

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні під`їзною дорогою до її домоволодіння.

18 липня 2018 року позивач уточнила і збільшила позовні вимоги та просила визнати недійсними рішення Білоославської сільської ради № 7-4/2016 від 07.06.2016 року про передачу у власність земельної ділянки та рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно земельної ділянки за ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона після смерті матері ОСОБА_3 прийняла спадщину і згідно рішення Надвірнянського районного суду від 22.12.2016 за нею визнано право власності на спадкове майно, а саме на домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і на даний час вона є власником вищевказаного домоволодіння, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.01.2017 року.

До її житлового будинку веде єдина під`їзна дорога шириною 4 м. в кінці якої знаходиться розворотний майданчик розмірами 10 на 7 метрів, які було виділено рішенням виконкому Білоославської сільської ради № 45 від 23.09.1987 та які зазначені в схемі виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 05.06.1989.

Крім того, дана під`їзна дорога та розворотний майданчик зазначені в кадастровому плані технічної документації на приватизацію її присадибної ділянки та генплані села.

ОСОБА_2 протягом 2016 року самовільно побудував гараж, здійснив реконструкцію магазину, викопав траншеї під зведення огорожі, частково звів бетонну огорожу на проїзній частині під`їзної дороги, чим її значно звузив та на розворотному майданчику звіз будівельне сміття, що перешкод¬жає позивачу в їх використанні.

Земельною комісією Білоославської сільської ради складено акт від 02.09.2016, яким встановлено, що під`їзна частина дороги завузька для проїзду і залізними прутами були встановлені межі під`їзної дороги з урахуван¬ням заїзду та розвороту даного автомобіля, але відповідач з цим не погодився і в наступні дні їх повитягував.

В подальшому їй стало відомо, що відповідач приватизував земельну ділянку площею 0,0985 га по вул. М.Підгірянки в с. Білі Ослави , в тому числі і частину спірної дороги з розворотним майданчиком.

Відповідач надалі продовжує чинити їй перешкоди в корис¬туванні під`їзною дорогою шириною 4 м та розворотним майданчиком роз¬міром 10 на 7 метрів та погрожує їх звузити до ширини стежки.

Після подання до суду заяви про зміну підстав та предмета спору просила визнати недійсними рішення Білоославської сільської ради № 7-4/2016 від 07.06.2016 року про передачу у власність відповідачу ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,0985 га , що знаходиться в АДРЕСА_1 та рішення державного реєстратора Надвірнянської міської ради Гринюка В.М. від 06.07.2016, індексний номер-30333667 про державну реєстрацію прав та обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстрацій¬ним № НОМЕР_2 про приватну власність відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0985 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000 грн судових витрат у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що дане рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в оскарженому рішенні зазначено, що позивач збільшила позовні вимоги, проте ОСОБА_1 не подавала заяви про збільшення позовних вимог. У свою чергу позивачем подавалась заява про зміну предмету та підстав позову.

Апелянт зазначає, що в судових дебатах позивач та її представник не просили задовольнити первинну позовну вимогу, а суд повинен був розглядати та вирішувати справу за вимогами викладеними у заяві про зміну предмета позову.

Суд прийшов до неправильного висновку щодо того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачу на праві власності належить частина земельної ділянки, яка є частиною виділеної під`їзної дороги.

Зі змісту довідки Білоославської сільської ради від 14 серпня 2018 року № 3867 вбачається, що спірна під`їзна дорога є комунальною власністю громади і відноситься до земель запасу сільської ради. Питання про розворотний майданчик на засіданні сільської ради не розглядалося. Земельна ділянка, яку приватизував відповідач до під`їзної дороги відношення не має.

Проте, залишається незрозумілим на засіданні якої сесії Білоославської сільської ради питання розворотного майданчика не розглядалося та про яку земельну ділянку приватизовану відповідачем у довідці йдеться.

Крім того, апелянт не погоджується з рішенням суду щодо стягнення з неї на користь відповідача 3 000 грн витрат на правничу допомогу, оскільки відповідач та його представник на стадії підготовчого судового засідання не надали суду попереднього розрахунку суми судових витрат, що суперечить чинному процесуальному законодавству. З наданих відповідачем документів щодо таких витрат не можна зробити висновок про обсяг наданих адвокатом послуг та не зазначено кількість затрачених годин на виконання адвокатом робіт, а долучені квитанції не є належним доказом витрат на правничу допомогу.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, які доводи апеляційної скарги підтримали, заперечення проти апеляційної скарги ОСОБА_2 та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1228 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 січня 2017 року, та від 19 вересня 2017 року.(а.с.10,24)

Рішенням Білоославської сільської ради Надвірнянського району № 45 від 23.08.1987 виділено під`їзну дорогу до будинку ОСОБА_4 з боку магазину № 46, в подальшому складено схему виносу меж земельної ділянки і розбивки будівель (а.с. 11). Проте даних про виділення будь-якого розворотного майданчика по усій довжині вулиці у рішенні не міститься.

Згідно з рішенням сесії Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №7-4/2016 від 07.06.2016 відповідачу ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність і передано у власність земельну ділянку для ведення особистого - селянського господарства площею 0.0985 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 є власником вищезазначеної ділянки, що стверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру земельного кадастру про земельну ділянку. (а.с.74-76)

Актом земельної комісії Білоославської сільської ради від 02 вересня 2016 року встановлено, що 02 вересня 2016 року в АДРЕСА_1 біля господарства ОСОБА_1 було розглянуто звернення позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач ОСОБА_2 звузив під`їзну дорогу до її господарства, огороджуючи свою земельну ділянку. На місці встановлено, що під`їзна частина дороги завузька для проїзду, комісія внесла свої пропозиції сторонам, щоб дійшли згоди. На вимогу комісії приїхала грузова машина марки ЗИЛ-131 і почала заїздити до господарства ОСОБА_1 , тоді було відбито межі під`їзної дороги з урахуванням заїзду та розвороту залізними прутами до господарства ОСОБА_1 Даний акт доведено до відома позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 Однак, з даного акту не вбачається, що саме відповідач ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_1 в користуванні під`їзною дорогою до її житлового будинку. (а.с.19)

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування

До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо) (п. а ч. 4 ст. 83 ЗК України).

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків.

Умови, підстави та процедура проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 .

Згідно з п. 6 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або до нотаріуса.

У пункті 40 Порядку зазначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п. 47 Порядку для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, заявником подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Згідно з генеральним планом с.Білі Ослави (1986 року) проїзд до житлового будинку АДРЕСА_1 має ширину 3,5 м , довжину 100,0 м. Розворотний майданчик на генеральному плані села не передбачено, що підтверджується копією графічних матеріалів: розміщення земельної ділянки №1 на викопіюванні з генплану с. Білі Ослави М 1:2000, які завірені КП "Архітектурно-Планувальне Бюро" Надвірнянської районної ради № 02-8/230 від 10 серпня 2018 року (а.с.113)

Відповідно до акта Білоославської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 07 березня 2019 року №12 про обміри заїзду до будинковолодіння ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , складеного комісією у складі: сільського голови Щербюка М.М., секретаря сільської ради Поварчук М.І., та землевпорядника сільської ради ОСОБА_5 , в присутності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 та доданої до неї план-схеми, вбачається, що 07 березня 2019 року за вказаною адресою проведено фактичні обміри під`їзду до господарства позивача з центральної дороги та який проходить біля магазину та земельною ділянкою ОСОБА_2 та господарством ОСОБА_6 , довжина вулиці до господарства складає 46 м 88 см., проміри зроблено в п`яти місцях. (а.с.173-174)

У матеріалах справи міститься акт про обміри заїзду до господарства позивача від 07.03.2019 № 12 із планом-схемою, який спростовує доводи ОСОБА_1 щодо звуження меж дороги. ОСОБА_2 набув права власності на земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції надав належної оцінки наявним у справі доказам та дійшов правильного висновку, щодо того, що позивач не довела факту перешкоджання їй у користуванні під`їзною дорогою.

Не заслуговують на увагу та спростовуються зібраними у справі доказами посилання апелянта та її представника на визначення та існування розворотного майданчика у схемі виносу в натурі меж земельної ділянки. Схема є складовою будівельного паспорта, виданого у 1989 році матері позивача ОСОБА_7 і у матеріалах справи є дві таких схеми (а.с. 13, 239). Працівником архітектури у схемах зазначено розворотний майданчик різних розмірів за межами земельної ділянки та будівель ОСОБА_7 без належної правової підстави, тобто за відсутності відповідного рішення місцевої ради та даних з генерального плану села Білі Ослави, у якому зазначений розворот також відсутній.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права апеляційний суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 подано до суду заяву про зміну предмета та підстав позову, враховуючи яку судом першої інстанції ухвалено рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог позивача, який проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не змінювала підстав позову і судом вірно враховано позовні вимоги при ухваленні рішення.

Судом обґрунтовано вирішено позовну вимогу ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні під`їзною дорогою, оскільки ухвалою суду першої інстанції від 08.11.2017 відкрито провадження за даною позовною вимогою і позивач від такої вимоги не відмовлявся в суді та не просив залишити її без розгляду.

Щодо відшкодування витрат відповідача на правову допомогу суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо їх стягнення в сумі 3 000 грн, оскільки відповідачем надано квитанції № 0285 та № 0019 щодо оплати 500 грн та 2 500 грн відповідно, які він витратив на правову допомогу. (а.с. 181-182)

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції в даній справі постановлено рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду. Підстав для скасування оскаржуваного рішення з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року.

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк