Справа № 466/3559/17 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1918/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: Моньки ОСОБА_1 .В. та її представника ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Наталія СОСОБА_6 про визнання недійсним договору довічного утримання,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шоробура-Гірка Наталія Стефанівна, про визнання недійсним договору довічного утримання залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що вона не була належним чином повідомлена про судове засідання, призначене на 16 жовтня 2019 року. Вказує, що заяви про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення вона не подавала. За таких обставин, вважає, що суд безпідставно постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду. Просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 16 жовтня 2018 року про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник у судове засідання 16 жовтня 2018 року повторно не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового засідання.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2018 року розгляд даної справи було відкладено на 03 вересня 2018 року, однак в матеріалів справи відсутні докази належного повідомлення позивача та її представника про вказане судове засідання.

03 вересня 2018 року розгляд даної справи було відкладено на 16 жовтня 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_7 були повідомлені про судове засідання, призначене на 16 жовтня 2018 року, шляхом надсилання їм SMS-повістки.

Відповідно до ч.13 ст. 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні письмові заяви позивачки ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_7 щодо повідомлення їх про призначення справи до розгляду шляхом надсилання SMS-повісток.

Враховуючи наведене, надіслання судом позивачці ОСОБА_5 та її представнику ОСОБА_7 SMS-повістки, не можна вважати їх належним повідомленням.

З врахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 30.08.2019

Головуючий

Судді