ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8616/18

Головуючий у першій інстанції - Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/869/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Іванової Г.П.,

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Позняк О.М.,

сторони:

позивач - Чернігівська міська рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,- ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Маслюк Н.В. від 22 квітня 2019 року (повний текст рішення складений 27 квітня 2019 року) в справі за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Чернігівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки комунальної власності, в якому просила зобов`язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності, площею 0,0374 га, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яного паркану, та стягнути сплачений судовий збір.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку комунальної власності площею 0,0374 га за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дерев`яного паркану. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівської міської ради 1762 грн.00 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2019 року та відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що оскаржуване рішення суду є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що спірна земельна ділянка була передана йому для подальшої приватизації як прилегла до іншої квартири АДРЕСА_2 , яку він придбав 11.08.2010 у ОСОБА_3 Паркан знаходився на тому ж місці більше 30 років, він лише замінив його на новий по тим самим межам, де стояв старий паркан. Самовільно він нічого не займав. До того ж, позивач не вказує кадастровий номер земельної ділянки, а лише посилається на земельну ділянку, яка знаходиться біля вищевказаного будинковолодіння. Вказана ділянка знаходиться у його користуванні згідно рішення Чернігівської міської ради, тому не може вважатися самовільно зайнятою.

Чернігівська міська рада подала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Чернігівська міська рада зазначає, що земельна ділянка площею 0,0374 га по АДРЕСА_1 ОСОБА_1. у власність чи користування рішенням Чернігівської міської ради не передавалась. Будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку відсутні. У зв`язку з надходженням численних скарг третьої особи ОСОБА_2 , в 2015 році Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за адресою АДРЕСА_1 та складено Акт №000130 з додатком №1 до Акту перевірки від 06.11.2015 та припис №000070, яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку площею 0,0374 га, чим порушено вимоги, визначені ст. 125 Земельного кодексу України. За вказаним фактом 06.11.2015 постановою №000040 заступника начальника відділу контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. Відповідача зобов`язано у 30-денний термін усунути виявлене порушення земельного законодавства, тобто звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, або оформити правовстановлюючі документи на її використання. Вказані Акт перевірки та обстеження, а також Припис відповідачем не оскаржувалися, вжиті заходи в досудовому порядку не привели до звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Також Чернігівська міська рада зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018, по справі №751/4386/17 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, позовні вимоги було задоволено, з ОСОБА_1 було стягнуто шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки. Рішення набрало законної сили і виконано ОСОБА_1 . Тобто, судом визнано доведеним факт самовільного зайняття та використання ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу Чернігівської міської ради загальною площею 0,0374 га.

У зв`язку з надходженням скарги ОСОБА_2 , листом від 31.05.2018 №01/21-685 управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок по АДРЕСА_1. Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області надано інформацію про проведення повторної перевірки Державною інспекцією сільського господарства Чернігівської області, якою було встановлено, що ОСОБА_1 не були виконані вимоги припису щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та у зв`язку з цим складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою. Також КП "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради повідомило управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради листом від 03.09.2018 №646 про те, що під час проведення відпрацювання вулиці Танкістів міста Чернігова на дорозі виявлено паркан, встановлений ОСОБА_1 Співробітникам КП "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради ОСОБА_1 не надано дозвільних документів на земельну ділянку або ж на встановлення на ній дерев`яного паркану.

Третя особа ОСОБА_2 передбаченим ст. 360 ЦПК України правом подачі відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №329 від 19.06.1984 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виділено 433 кв. м земельної ділянки по АДРЕСА_4 за рахунок надлишків в домоволодінні в тимчасове користування, без права забудови (а.с.74).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №12 від 07.01.1985 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 збільшено земельну ділянку на 105 кв. м, без права забудови по АДРЕСА_4 (а.с.75).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.03.1985 земельна ділянка АДРЕСА_4 розподілена між ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.71-72).

16 липня 1987 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_1 1/2 частину будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , розташовану на земельній ділянці 600 кв. м, що підтверджується договором, який посвідчено державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори та зареєстровано за реєстровим № 1-2075 (а.с.79).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №290 від 15.12.1997 надано земельну ділянку площею 146 кв. м по АДРЕСА_1 в тимчасове, короткострокове користування на строк 1 рік, під двір загального користування, без права забудови (а.с.81).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів від 18.01.1999 термін тимчасового користування земельною ділянкою площею 146 кв. м по АДРЕСА_1 під двір загального користування, без права забудови, продовжено на 2 роки (а.с.80).

Згідно Державного акту про право приватної власності на землю від 11.03.1998, ОСОБА_1 , на підставі рішення виконкому Чернігівської міської ради №312 від 31 грудня 1997, передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0548 га, за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.8). Державний акт на право приватної власності на землю серії ЧН зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 700 від 11.03.1998.

За договором №01/024 купівлі - продажу нерухомого майна від 18 травня 2001 року, ОСОБА_7 продав ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 404 кв. м (а.с.76).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради народних депутатів №136 від 18.06.2001 ОСОБА_1 надано в постійне користування земельну ділянку площею 404 кв.м по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.78).

11 серпня 2010 року ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_1 3/20 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться у АДРЕСА_1 (а.с.96).

Право власності ОСОБА_1 на 3/20 частини вищевказаного будинку зареєстровано 08.09.2010 КП "Чернігівське МБТІ" Чернігівської обласної ради, номер запису 14543 в книзі 228 (а.с.97).

Як вбачається з Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №000130 від 06.11.2015 року відповідач самовільно зайняв та використовує земельну ділянку із земель запасу Чернігівської міської ради (землі житлової та громадської забудови) зі сторони земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0374 га, яку обгородив дерев`яним парканом. Рішення про надання у власність або користування земельної ділянки площею 0,0374 га по АДРЕСА_1 не приймалось. Будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку відсутні (а.с.15).

Згідно припису Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №000070 від 06.11.2015 року, який вручено ОСОБА_1 , останній повинен звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або оформити правовстановлюючі документи на її користування (а.с.16).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018 року, по справі №751/4386/17 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, позовні вимоги заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури було задоволено, з ОСОБА_1 стягнуто 3021,08 грн. шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,0374 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11,12-14).

Як вбачається з листа Комунального підприємства "Муніципальна варта" Чернігівської міської ради №646 від 03.09.2018, під час проведення відпрацювання вулиці Танкістів міста Чернігова, на дорозі виявлений паркан, встановлений гр. ОСОБА_1 (а.с.20).

Актом перевірки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що ОСОБА_1 не були виконані вимоги припису щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки (а.с.18-19). Вказаний акт направлено до Чернігівської міської ради 18.10.2018 для звернення до суду (а.с.17).

Відповідно до приписів ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які, належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно статті 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Згідно п.п. 1 п. "б" ч. 1 ст. 33 цього Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", термін "самовільне зайняття земельної ділянки" викладено у такій редакції; - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зайняв та використовує земельну ділянку загальною площею 0,0374 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , із земель запасу Чернігівської міської ради (землі житлової та громадської забудови). Відповідачем не надано суду правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, а також доказів того, що Чернігівською міською радою, як розпорядником земель запасу, приймалось рішення про передачу вказаної земельної ділянки площею 0,0374 га по АДРЕСА_1 у його власність або у користування. Оскільки спірна земельна ділянка шляхом демонтажу дерев`яного паркану в добровільному порядку відповідачем не звільнена, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018, по справі №751/4386/17 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, позовні вимоги було задоволено, з ОСОБА_1 було стягнуто шкоду, заподіяну самовільним зайняттям земельної ділянки. Тобто, судом визнано доведеним факт самовільного зайняття та використання ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу Чернігівської міської ради загальною площею 0,0374 га. Рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, набрало законної сили і виконано ОСОБА_1 .

Проте, Актом перевірки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що ОСОБА_1 не були виконані вимоги припису Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №000070 від 06.11.2015 року щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки або оформлення правовстановлюючих документів на користування нею.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 фактично зводяться до того, що висновки суду першої інстанції не підтверджені належними та допустимими доказами.

Проте, апеляційний суд відхиляє такі доводи відповідача, оскільки наявними у матеріалах справи доказами у їх сукупності, зокрема, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства № 000130, складеним 06.11.2015 року Управлінням контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області (а.с.15), приписом Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області №000070 від 06.11.2015 року, який вручено ОСОБА_1 , останній повинен звільнити самовільно зайняту земельну ділянку або оформити правовстановлюючі документи на її користування (а.с.16), збірним кадастровим планом земельних ділянок в АДРЕСА_6 та АДРЕСА_1 (а.с.77), план-схемою земельної ділянки (а.с.86), аерофотозйомкою земельних ділянок в АДРЕСА_6 та АДРЕСА_1 (а.с.87), збірним кадастровим планом земельних ділянок в АДРЕСА_6 та АДРЕСА_1 (а.с.99), Державним актом на право приватної власності на землю, виданим ОСОБА_1 (а.с.8), генеральним планом земельної ділянки АДРЕСА_1 (а.с.9), рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.10.2017 року, яке залишене без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 05.02.2018 року, по справі №751/4386/17 за позовом заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, яким позовні вимоги заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури було задоволено, з ОСОБА_1 стягнуто 3021,08 грн. шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки площею 0,0374 га за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-11,12-14) доведений факт самовільного зайняття відповідачем ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки площею 0,0374 га із земель запасу Чернігівської міської ради.

Доводи відповідача про те, що спірна земельна ділянка площею 0,0374 га була передана йому для подальшої приватизації як прилегла до іншої квартири АДРЕСА_2 , яку він придбав 11.08.2010 у ОСОБА_3 , не підтверджена відповідачем відповідними доказами, та спростовується наведеними вище матеріалами справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції по справі двічі оголошувалася перерва (12.08.2019 та 20.08.2019) для надання можливості ОСОБА_1 вирішити питання щодо призначення по справі земельно-технічної експертизи для спростування факту самовільного зайняття ним земельної ділянки площею 0,0374 га із земель запасу Чернігівської міської ради. Проте, таке клопотання ОСОБА_1 заявлене так і не було, тобто факт самовільного зайняття ним спірної земельної ділянки площею 0,0374 га із земель запасу Чернігівської міської ради залишився не спростованим.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення суду. Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2019 року - залишенню без змін як таке, що ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 серпня 2019 року.

Головуючий: Судді: