Справа №597/488/19
Провадження №2/597/98/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2019 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дудяка С.В.

з участю:

секретаря судових засідань Богдана В.М.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивачка в позовній заяві та в судовому засіданні просить розірвати шлюб, який укладений між нею та відповідачем 24.07.1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Заліщицького райвиконкому №42, покликаючись на те, що подружнє життя у них з відповідачем не склалось. Кожен із них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Вони не здатні більше підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї, побудовану на взаємних почуттях любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. За глибоким переконанням позивачки, підтримувати надалі, існуючий виключно формально шлюб, немає сенсу, тому він підлягає розірванню.

Також позивачка просить після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати її прізвищем "ОСОБА_1".

У сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Ухвалою суду 25.03.2019 року про відкриття провадження у справі відповідачу надано строк для подання відзиву на даний позов та роз`яснено наслідки його неподання без поважних причин.

Відповідач відзиву на даний позов у визначений судом строк не подав, однак надіслав 30.08.2019 року письмову заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, визнав позов повністю, просить його задоволити.

Відповідно до ст.206 ч.1 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це у заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задоволити позов, виходячи із наступного:

сторони уклали шлюб 24.07.1995 року, зареєструвавши його у відділі реєстрації актів громадянського стану Заліщицького райвиконкому №42, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 від 24.07.1995 року.

Судом встановлено, що у сторін від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Позивачка наполягає на розірванні даного шлюбу, з мотивів того, що він є на шкоду її інтересам.

Відповідно до положень ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на рівній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.56 ч.3 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", зокрема п.11 абз.6, судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд вважає, що визнання відповідачем даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Тому, суд вважає, що оскільки між сторонами втрачено почуття любові та поваги, подальше збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, що знайшло своє повне ствердження в судовому засіданні та не заперечувалося відповідачем, шлюб між ними слід розірвати.

Вирішуючи, відповідно до ст.141 ЦПК України, питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76-81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", ст.ст.110-113 Сімейного Кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 24.07.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заліщицького райвиконкому №42.

Позивачку ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу надалі іменувати прізвищем "ОСОБА_1".

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складення повного його тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 03.09.2019 року.

Суддя

С. В. Дудяк