Справа № 236/1476/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області за відсутністю сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Рогов Олександр Анатолійович, до Об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Рогов Олександр Анатолійович, до Об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно (а.с.4-8). 01 серпня 2019 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с. 111-115).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який належав чоловіку померлої (діду позивача) ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, та який після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла прийняла у спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час його смерті проживала разом із ним, та за життя не оформила своїх спадкових прав і померла. Позивач як єдиний спадкоємець після смерті ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак, постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно на ім"я померлої, а також відсутні документи, які підтверджують родинний зв"язок між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_2 . В зв`язку з чим позивач звернулася до суду та просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , тобто, визнати їх чоловіком та дружиною, а також визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 ..

Позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що надала відповідну заяву (а.с. 121).

Представник позивача Рогов О.А . , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі (а.с. 122).

Представник відповідача об`єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с.103-104).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області померла ОСОБА_2 , що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 14 грудня 2017 року, актовий запис № 1068 (а.с. 21).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 60,4 кв.м, який належав її чоловіку ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради народних депутатів 20 квітня 1983 року та зареєстрованого в КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов`янськ за реєстровим № 836 (а.с. 18-19), та який ОСОБА_2 фактично прийняла у спадщину після смерті чоловіка.

Ринкова вартість зазначеного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна № 146/18, виготовленого СОД ФОП ОСОБА_5 , станом на 24 грудня 2018 року становить 88000,00 грн., у тому числі 66000,00 грн. - житловий будинок, та 22000,00 грн. земельна ділянка, на якій розташований будинок (а.с. 33-79).

Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності за ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_6 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 30 січня 1956 року, актовий запис № 7 (а.с. 17)), яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 95).

Частиною 2 статті 1258 ЦК України передбачено, що кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_6 , що підтверджується наданими позивачем копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16 травня 1983 року, актовий запис № 1189 (а.с. 14) та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 02 червня 2012 року, актовий запис № 155 (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Так, згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Семенової І.М. від 11 травня 2019 року № 923/02-14, спадкова справа № 233/2018 після смерті ОСОБА_2 заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від імені ОСОБА_1 , поданої 22 травня 2018 року, та на підставі заяви про відмову від прийняття спадщини від імені ОСОБА_6 , поданої 26 травня 2018 року; з іншими заявами про прийняття спадщини обо відмову від її прийняття ніхто не звертався (а.с. 95).

Як єдиний спадкоємець позивач ОСОБА_1 звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області для оформлення своїх спадкових прав, однак, постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Семенової І.М. від 14 грудня 2018 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на зазначений житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на вказаний будинок на ім"я померлої ОСОБА_2 , а також відсутні документи, що підтверджують родинний зв"язок між спадкоємицею ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с.23).

Згідно п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно інформації, наданої 19 квітня 2019 року КП "Бюро технічної інвентаризації" м. Слов"янськ, власником житлового будинку АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 20 квітня 1983 року виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради (а.с. 31).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 22 січня 1952 року, актовий запис № 1 (а.с. 24, 116) ОСОБА_3 доводився ОСОБА_2 чоловіком. Однак, в зазначеному свідоцтві прізвище ОСОБА_2 помилково зазначено російською мовою, як " ОСОБА_2 " (а.с. 116).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 18 серпня 1950 року його прізвище зазначено російською мовою як " ОСОБА_3 " (а.с. 16).

Дошлюбне прізвище ОСОБА_2 - " ОСОБА_2 ", підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 04 квітня 1951 року, актовий запис № 79 (а.с. 16).

02 січня 1952 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, після реєстрації якого були присвоєні прізвища: чоловіку - " ОСОБА_3 " (російською мовою), дружині - " ОСОБА_2 " (російською мовою), про що свідчить надана позивачем копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 22 січня 1952 року, актовий запис № 1 (а.с. 24, 116).

Отже, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 було присвоєне прізвище чоловіка, однак, помилково замість вірного " ОСОБА_2 " (російською мовою) зазначено " ОСОБА_2 " (російською мовою).

Проте, у свідоцтві про народження матері позивача - ОСОБА_6 серії НОМЕР_2 від 30 січня 1956 року (а.с. 17) батьками зазначені російською мовою " ОСОБА_3 " та " ОСОБА_2 ".

У свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 14 грудня 2017 року прізвище бабусі позивача зазначено як " ОСОБА_2 " (а.с. 21).

З наведеного вбачається, що в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_5 , виданого 22 січня 1952 року прізвище дружини російською мовою " ОСОБА_2 " зазначено помилково.

Крім того, на підтвердження факту родинних відносин позивачем надані фотознімки родини " ОСОБА_3 ", на яких зображено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 разом з позивачкою, її матір"ю ОСОБА_6 та іншими члена родини (а.с. 80-82).

Враховуючи всі вищенаведені факти в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як між чоловіком та дружиною.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер, що підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 14 липня 2017 року (а.с. 20).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, ОСОБА_2 фактично прийняла у спадщину житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 на праві власності, оскільки на час його смерті проживала разом із ним у зазначеному будинку, що підтверджується інформацією, наданою 16 квітня 2019 року старостою Дробишевського старостинського округу виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області Погуляй І.М. (а.с. 29), та за життя не оформила своїх спадкових прав і померла.

Оскільки документ, що підтверджує право власності померлої ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та користуватися, розпоряджатися будинком, що входить до спадкового майна та належить їй в порядку спадкування.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвстановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно дост. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. ч.1, 3 ст.1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1ст.1297 ЦК України).

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання права власності на спадкове майно обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , правомірно належав бабусі позивача - ОСОБА_2 .

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 384, 392, 1216, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Рогов Олександр Анатолійович, до Об`єднаної територіальної громади в особі Лиманської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області, дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_9 , право власності на житловий будинок А-1, розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 кв.м, в тому числі житловою площею 38,5 кв.м, з господарсько-побутовими будівлями та спорудами: сарай "Б", гараж "В", сарай "Г", сарай "Д", підвал "Е", огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Дробишеве Лиманського району Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення виготовлений 12 серпня 2019 року.

Суддя -