Справа № 466/7101/18 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-ц/811/172/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

03.09.2018 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу завдані збитки у розмірі 54968,42 грн., витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 704,80 грн. та 9157,20 грн. витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 14.03.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ТОВ «Український Лізинговий Фонд» (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-00 від 14.03.2014 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Відповідно до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

16.10.2017 року в м. Львові по вул. Чорновола, 45/1 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Coupe» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобіля «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 . Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.10.2017 року водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 340 гривень. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ».

Згідно рахунку ТОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» по замовленню № 35279 від 24.10.2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » становить 154 968,42 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засову № 17/10/715/803149 від 06 листопада 2017 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » склановить159 895,68 грн.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_4 ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі - 154 968,42 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 24687 від 31.10.2017 року та № 24727 від 01.11.2017 року.

Таким чином, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 154968,42 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 16 жовтня 2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 154 968,42 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Hyundai Coupe», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », була застрахована за іноземним страховим сертифікатом «Зелена Карта» № PL124262203, то відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, за рахунок коштів фонду страхових гарантій, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний сертифікат «Зелена Карта», що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена Карта». ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до МТСБУ з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого іноземним страховим сертифікатом «Зелена Карта» № РL124262203, в розмірі 100 000,00 грн.Відтак, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 54968,42 грн. 16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорах страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору, в тому числі за договором страхування № 1-00 від 14.03.2014 року. З метою досудового врегулювання спору, 28.07.2018 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу на суму 54 968 грн. 42 коп. Однак, таку відповідачем в добровільному порядку не було виконано, що є підставою для звернення до суду за захистом порушеного права на отримання суми відшкодування.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків в порядку регресувідмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставинам справи.

Зазначає, що підставою для відмови у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 стало те, що на думку суду, нею не було належними і допустимими доказами доведено факт страхування транспортного засобу «Mercedes-Benz ML», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Вважає, що у зв`язку з наявністю сумнівів стосовно здійснення страхування транспортного засобу «Mercedes-Benz ML», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно договору № 1-00 від 14.03.2014 року, суд першої інстанції мав підстави для виклику сторін у судове засідання для з`ясування питання про здійснення страхування зазначеного транспортного засобу з роз`язненням представнику позивача правових наслідків вчинення або не вчинення процесуальних дій, пов`язаних з наданням або ненаданням доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі, районний суд не виконав свій обов`язок щодо сприяння сторонам у реалізації їхніх прав, передбачених ЦПК України. Крім того, звертає увагу суду на те, що договір добровільного страхування № 1-00 від 14.03.2014 року представником позивача було долучено до матеріалів справи, а тому посилання суду на відсутність додатку до такого договору не могло бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Вважає, що суд першої інстанції в порушення ст.ст. 81, 89, 182 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин справи, оскільки належним чином не дослідив питання страхування транспортного засобу «Mercedes-Benz ML», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно договору № 1-00 від 14.03.2014 року, що призвело до неправильного вирішення спору.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні колегії суддів представник ФОП ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача Степанков М.В. проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до роз`яснень, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майн враховуються у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодуванні (страхової виплати).

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Встановлено, що 14.03.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ТОВ «Український Лізинговий Фонд» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-00 від 14.03.2014 року, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Mercedes-Benz ML», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» зобов`язувалось у разі настання страхового випадку виплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

16.10.2017 року в м. Львів по вул. Чорновола, 45/1 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Hyundai Coupe» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_3 та автомобіля «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Hyundai Coupe» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » зазнали технічних пошкоджень.

Вказана ДТП сталася з вини відповідача, що підтверджуєтьсяпостановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.10.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно рахунку ТОВ «Західно-Український Автомобільний Дім» по замовленню № 35279 від 24.10.2017 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » становить -154 968,42 грн.

Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засову № 17/10/715/803149 від 06 листопада 2017 року, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » становить -159 895,68 грн.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_4 , ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі - 154 968,42 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 24687 від 31.10.2017 року та № 24727 від 01.11.2017 року.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Hyundai Coupe» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » застрахована за іноземним страховим сертифікатом «Зелена Карта» № PL124262203, ПрАТ «СК «ВУСО» у відповідності до положень ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернулося до МТСБУ з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

Встановлено, що МТСБУ здійснило виплату на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту, передбаченого іноземним страховим сертифікатом «Зелена Карта» № РL124262203, в розмірі 100000,00 грн.

Встановлено, що різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, сплаченим ПрАТ «СК «ВУСО» на користь потерпілого ОСОБА_4 , становить 54968,42 грн.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги первісного кредитора на відшкодування суми збитків, завданих ПрАТ «СК «ВУСО», за укладеними договорами страхування.

Відмовляючи у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 завданих збитків в порядку регресу у розмірі 54968,42 грн., районний суд виходив з того, що позивачем не доведено факт страхування ПрАТ «СК «ВУСО» транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за договором добровільного страхування наземного транспорту № 1-00 від 14.03.2014 року, а відтак підстави для виплати страхового відшкодування ОСОБА_4 та відповідно підстави звернення з регресним позовом відсутні.

До апеляційної скарги представником позивача долучено копію Додатку № 1 та Додатку № 2 до Генерального договору добровільного страхування № 1-00 від 14.03.2014 року, відповідно до яких в переліку застрахованих транспортних засобів значиться автомобіль марки «Mercedes-Benz ML» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак, як вбачається зі змісту договору № 16/07/2018 про відступлення права вимоги від 16.07.2018 року, укладеного між ПрАТ «СК «ВУСО» та Фізичною особою-підприємцем Забіякою Г .І. , п.3.1.3 такого передбачено, що право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі прав вимоги за умови зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, внаслідок чого новий кредитор набуває прав нового кредитора по відношенню до боржників стосовно заборгованостей, які виникли внаслідок заподіяння боржниками збитків страхувальникам первісного кредитора, які уклали договір страхування із первісним кредитором, або третім особам (вимога відшкодування у порядку регресу заподіяного збитку в межах виплачених сум страхових виплат/страхових відшкодувань).

Враховуючи, що позивач не долучила до позовної заяви доказів про сплату ПрАТ «СК «ВУСО» грошових коштів у сумі 66 346 грн. 29 коп., що дорівнює ціні договору № 16/07/2018 про відступлення права вимоги від 16.07.2018 року, та таких не долучив в судовому засіданні і її представник, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами виникнення у неї права вимоги в порядку регресу до відповідача на суму 54 968 грн. 42 коп. за договором про відступлення права вимоги.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволені позовних вимог ФОП ОСОБА_1 про стягнення збитків в порядку регресу за їх недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги і скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.08.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.