ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 672/1608/18
Провадження № 22-ц/4820/1099/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

за участю учасників справи: представника апелянта Москалюк С.А., представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року (суддя Сакенов Ю.К.) у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного договору №б/н від 30.10.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами Банку.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконала умови кредитного договору, не сплатила відсотки за користування кредитом, що стало причиною виникнення у неї станом на 13.11.2018 року заборгованості в сумі 11465,10 грн., що складається з: заборгованості по відсотках за користування кредитом - 1109,55 грн., пені - 9571,50 грн., штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн., штрафу (процентна складова) - 534,05 грн.

У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.10.2008 року, станом на 13.11.2018 року, в сумі 11465,10 грн., що складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1109,55 грн., заборгованості за пенею - 9571,50 грн., штрафу (фіксована частина) - 250 грн., штрафу (процентна складова) - 534,05 грн., - відмовлено.

3 квітня 2019 року судом першої інстанції виправлено описку у вступній частині рішення.

Не погоджуючись з рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути на його користь з відповідача судові витрати.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального і процесуального права, у рішенні недостатньо повно досліджено письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи.

Посилається на те, що відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що заява, Пам`ятка клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи є договором про надання банківських послуг, ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення, відтак, своїм підписом підтвердила, що їй була надана вся інформація щодо умов кредитування.

За доводами апеляційної скарги оскільки строк дії картки відповідача встановлено до серпня 2018 року, то судом неправомірно визнано строк кредитування до 30 жовтня 2009 року. Витрати клієнтом кредитних коштів в період 2015-2017 років підтверджують дії кредитних правовідносин та свідчать про помилковість висновку суду про закінчення строку кредитування.

Місцевий суд належним чином не дослідив розрахунок заборгованості та помилково визнав заборгованість недоведеною. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, контррозрахунок не надано, судово-бухгалтерська експертиза з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а надані до суду документи належним чином не досліджено.

3 травня 2019 року ухвалою Хмельницького апеляційного суду задоволено заяву про самовідвід судді-доповідача Грох Л.М., справу передано для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

6 травня 2019 року у даній справі відкрито апеляційне провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Договором, відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, договір, відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, є укладеним. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним, згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України, з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Із положень ст. 1055 ЦК України слідує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №б/н від 30.10.2008 року, який складається із Анкети-Заяви позичальника від 30 жовтня 2008 року, Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та довідки про умови кредитування. За зазначеним договором відповідач отримала кредит у розмірі 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а. с. 9-25).

Відповідач підтвердила свою згоду на укладення даного договору, підписавши заяву, погодившись з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами Банку.

Відповідно до п.1.1.7.11 Договору, він діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, якщо протягом цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Відповідач доказів наміру розірвати договір не надала.

Зі змісту анкети-заяви позичальника від 12 квітня 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та погоджується з ними (а. с. 9).

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором.

Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його користування, перевищення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором.

Крім того, п. 1.1.5.20 Умов вказує, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків (а. с. 16).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Згідно п. 1.1.3.2.4 Умов, Банк має право змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. За виключенням випадків зміни розміру наданого кредитного ліміту, зобов`язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін, повідомити клієнта. Якщо протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від Клієнта про непогодження зі змінами, то рахується, що Клієнт приймає нові умови (а. с. 14).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що з наданого суду розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем погашено борг по тілу кредиту. Між тим, позивачем продовжувались нараховуватись відповідачу проценти після збігу строку кредитування, який закінчився 30.10.2009 року, що призвело до виникнення у нього заборгованості по процентах в сумі 1109,55 грн., яка не підлягає до задоволення. На думку суду, за відсутності у відповідача заборгованості по основному зобов`язанню з нього, відповідно, не можуть бути стягнуті суми штрафів за невиконання цих зобов`язань.

З таким висновком апеляційний суд не погоджується.

Згідно умов вищезазначеного договору кредиту ОСОБА_1 30 жовтня 2008 року отримала кредит у розмірі 600 грн. на картку НОМЕР_1 з терміном дії до травня 2009 року. Згодом кредитний ліміт був збільшений. 2 червня 2009 року ОСОБА_1 отримала картку № НОМЕР_2 , термін дії якої до травня 2010 року. 29 червня 2010 року ОСОБА_1 отримала картку за № НОМЕР_3 з терміном дії до січня 2014 року. 5 квітня 2011 року відповідач отримала картку № НОМЕР_4 з терміном дії до січня 2015 року. 18 серпня 2014 року ОСОБА_1 отримала картку за № НОМЕР_5 з терміном дії до серпня 2018 року (а. с. 80).

З виписки по картковому рахунку вбачається, що відповідачу відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт, сума якого збільшувалась. Відповідач користувалась коштами: отримувала їх через банкомат, проводила оплату за придбані товари та надані послуги, здійснювала часткове погашення кредиту.

Зазначенні обставини в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила представник відповідача.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідач отримала кредитні кошти, користувалась ними, однак не виконала грошового зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по кредитному договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин рішення суду слід скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову.

Позивач просить стягнути заборгованість в сумі 11465,10 грн., що складається з: заборгованості по відсотках за користування кредитом - 1109,55 грн., пені - 9571,50 грн., штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн., штрафу (процентна складова) - 534,05 грн.

Заборгованість підтверджується розрахунком наданим позивачем. Відповідач на спростування розрахунку доказів не надала.

Позивач ставить питання про стягнення пені та штрафу.

Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені, штрафу), Хмельницький апеляційний суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами кредитного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Одночасно, передбачено сплату позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, тобто несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом.

Так, у випадку порушення ОСОБА_1 строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, відповідач зобов`язаний сплатити банку штраф (а. с. 10, 16).

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором не допускається.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. №6-2003цс15.

На підставі вищевикладеного, Хмельницький апеляційний суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1109,55 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 534,05 грн., а всього 1893 грн. 60 коп.

В задоволенні вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 9571 грн. 50 коп. слід відмовити.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат.

За звернення до апеляційної інстанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплатило 2643 грн. судового збору.

Позивач ставив питання про стягнення 11465,10 грн. Судом задоволено його позов на 1893 грн. 60 коп.

На користь позивача задоволено 16,52% вартості позовних вимог, тому на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід стягнути 436 грн. 62 коп.

ОСОБА_1 є інвалідом другої групи і відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в сумі 436 грн. 62 коп. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМ України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Задовольнити частково позов акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, , заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1109,55 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 534,05 грн., а всього 1893 грн. 60 коп.

В решті позову відмовити.

Судові витрати акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в сумі 436 грн. 62 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному КМ України.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 4 вересня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова