СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/6873/19

пр. № 2/759/4418/19

03 вересня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадженян без виклику сторін цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс логістик» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс логістик» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2662 грн 89 коп. та середній заробіток за період з 04.05.2018 по 01.04.2019 за час затримки розрахунку у розмірі 42937 грн 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач працював у ТОВ «Уктранс логістик» на посаді водія автотранспортних засобів з 22.08.2017, після чого 04.05.2018 його було звільнено із займаної посади за угодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП України, так відповідно до розрахункового листка виданого підприємством станом на кінець квітня 2019 р. відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 2662 грн 89 коп., як не погашена, на неодноразові усні звернення з приводу виплати суми заборгованості відповідачем ігноруються.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п. 11 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК Українизаяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.04.2019 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 13).

Вивченням матеріалів встановлено, що дану справу можливо вирішити в спрощеному позовному провадженні, враховуючи положення ст. ст. 19, 274 ЦПК України, оскільки з урахуванням предмету та підстав позову, обраного позивачем способу захисту вона відноситься до справ незначної складності.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Судом встановлено, що 22.08.2017 ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду водія автотранспортних засобів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уктранс логістик» (а.с. 7).

04.05.2018 позивача було звільнено з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Відповідно до розрахункового листка виданого підприємством станом на кінець квітня 2019 р. борг за ТОВ «Укртранс логістик» перед відповідачем складає 2662 грн 89 коп. (а.с. 9).

Середньомісячний заробіток становить за квітень 2019 р. (19 р.д.). 3750 грн + березень 2018 (21 р.д.) 3750 = 8350 грн / 40р.д. = 187 грн 50 коп., тарвень 2018 р. - 20р.д.; червень 2018 р. - 20 р.д., липень 2018 р. - 22 р.д., серпень 2018 р. - 22 р.д., вересень 2018 р. - 20 р.д., жовтень 2018 р. - 22 р.д., листопад 2018 р. - 22 р.д., грудень 2018 р. - 20 р.д., сечень 2019 р. 21 р.д., лютий 2019 р. - 20 р.д., березень 2019 р. 20 р.д., а всього 229 р.д. * 187,50 = 42937 грн 50 коп.

Згідно ст. 115 КЗпП У країни заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не раніше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, чого не виконує відповідач.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення.

Відмова відповідача сплати борг по заробітній платі позивачу порушує його права на своєчасне отримання заробітній плати передбачене ст. 116 Кодексу Законів про працю України.

У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

У разі непроведения розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

З наведеного, суд приходить до висновку що відповідачем було порушено ст. 116, 117 КЗпП України, та відповідно не виплачено позивачу в повному обсязі заробітну плату та здійснено затримку , що відповідно є підставою для задоволення позову.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 768 грн 40 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 280-284 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс логістик» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс логістик» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 2662 (дві тисячі шістдесят дві гривні) 89 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Укртранс логістик» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 01.07.2018 р. по 30.10.2018 р. затримки розрахунку у розмірі 42937 (сорок дві тисячі дев`ятсот тридцять сім гривень) 50 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранс логістик» () на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 03.09.2019.