Провадження № 22-ц/801/1971/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Борисюк І. Е.
Доповідач :Ковальчук О. В.
УХВАЛА

22 серпня 2019 рокуСправа № 127/11274/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, яка потребує матеріальної допомоги,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2019 року, разом з якою подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за зверненням з цією апеляційною скаргою у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. На підтвердження доводів цього клопотання апелянт долучив Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за № 4916/50-09-01-13/5 від 02 серпня 2019 року, з якої вбачається, що інформація про доходи ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2018 року по 01 квартал 2019 року відсутня (а. с. 41).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Докази, надані в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, зокрема, відомості про відсутність доходів з 02 кварталу 2018 року по 01 квартал 2019 року, не є безумовними доказами реального доходу заявника та відсутності можливості для сплати судового збору за подачу цієї апеляційної скарги.

Наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження того, що апелянт дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема доказів про доходи чи їх відсутність у 2019 році. Посилання скаржника на наявність у нього дитини до 14 років не є підставою для звільнення його від сплати судового збору відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи наведене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2019 року в цій справі задоволенню не підлягає, тому апелянт має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, при подачі вказаної апеляційної скарги ОСОБА_1 не дотримано вимог ст. 356 ЦПК України.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що з 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Враховуючи викладене, апелянту необхідно надати апеляційному суду належні докази на підтвердження того, що він дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема докази про доходи чи їх відсутність у 2019 році, або сплатити суму судового збору за подачу цієї апеляційної скарги у розмірі 1152 грн 60 коп. за такими платіжними реквізитами (про що надати апеляційному суду оригінал відповідного платіжного документу):

отримувач коштів УК у м. Вінниці /м. Вінниця/22030101

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38054707

банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

код банку отримувача (МФО) 899998,

рахунок отримувача № 0001

код класифікації доходів бюджету 22030101

призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Положеннями ч. ч. 1 - 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2019 року залишити без руху, про що повідомити цю особу та надати їй строк для надання доказів про доходи чи їх відсутність у 2019 році або доказу про сплату судового збору протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук