Провадження № 2-о/331/123/2019
Справа № 331/3865/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатик Г.В., за участю секретаря Дорофєєвої М.А.,розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Бабіч С.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, в інтересах якої на підставі ордеру серія АР №1002256 від 26.08.2019, діє адвокат Бабіч С.А., звернулася в суд з зазначеною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши в актовому записі про народження місце народження - Україна, Донецька область, м. Макіївка, у графі «мати» зазначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, в графі «батько» зазначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в Міській лікарні №6 м. Макіївка, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , народила дитину чоловічої статі - ОСОБА_2 , що підтверджується «Медицинским свидетельством о рождении №490 от 09.12.2018 г., выданное городской больницей №6 г. Макеевки, МЗ ДНР». Також, факт народження дитини підтверджується свідоцтвом про народження від 18.12.2018 року виданого «Советским отделом записи актов гражданского состояния г. Макеевка Государственной регистрационной палаты Министерства юстиции ДНР».

Заявниця через свого представника звернулась до зацікавленої особи з метою зареєструвати дитину за вимогами законодавства України. Проте, у Олександрівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, пояснили, що не мають підстав для реєстрації факту народження дитини у зв`язку з тим, що представлені документи на підтвердження даного факту, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому у проведенні державної реєстрації народження заявниці було відмовлено.

У зв`язку з викладеним заявниця, в особі представника, просить у судовому порядку встановити факт народження її дитини.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягають.

Представник зацікавленої особи - Олександрівського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без представника відділу, заперечень по справі не має.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Державна реєстрація народження фізичної особи та її походження передбачена статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Згідно свідоцтва про шлюб від 04 серпня 2014 року, виданого Виконавчим комітетом Нижньокринської селищної ради м. Макіївка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклав шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 12).

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вона є громадянином України (а.с. 8-10).

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 він є громадянином України (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в Міській лікарні №6 м. Макіївка заявниця ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі, про що їй видано медичне свідоцтво про народження № 490 від 09 грудня 2018 року облікової форми № 103/у, міською лікарнею №6 м. Макіївка, затвердженої наказом міністерства охорони здоров`я Донецької Народної Республіки від 09.01.2015 №12 (а.с.6).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях,визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що медичне свідоцтво про народження № 490 облікової форми № 103/у, про народження заявницею дитини, видане Міською лікарнею №6 м. Макіївка, є недійсним на території України та не створює правових наслідків.

28.08.2019 року Олександрівським районном відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області представнику ОСОБА_1 , Бабічу С.А. було відмовлено у реєстрації народження дитини у зв`язку з представленням документів на підтвердження даного факту,що були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовляє у реєстрації народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, оскільки заявники позбавлені можливості надати для цього документ про народження дитини відповідного зразка, передбаченого чинним законодавством України.

Згідно Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністрества Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000 року, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження, - відповідно до частини 4 ст.13 "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, але який регулює подібні за змістом відносини, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, тобто, надані заявником документи не є допустимими доказами у розумінні ст.78 ЦПК України.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявниця, як мати дитини, має право на звернення до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. Досліджені судом докази у їх сукупності підтверджують факт народження заявницею дитини, для проведення державної реєстрації народження якої існують об`єктивні перешкоди. Встановлення факту народження дитини породжує юридичні наслідки - надасть можливість заявниці отримати в державному органі України свідоцтво про народження дитини, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, у своєму висновку Європейський суд з прав людини у справі «Кіпр проти Туречинни», зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявниці, щодо встановлення факту народження її дитини, оскільки в даному випадку реєстрація народження дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Прізвище, ім`я та по-батькові дитини батьки визначили як: ОСОБА_2 .

Однак, вимоги заявниці підлягають задоволенню частково, оскільки суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи. Ім`я ж дитини встановлюється відповідно до ст.28 ЦК України. Саме право батьків за їх згодою визначити ім?я дитини при реєстрації її народження в органах РАЦС відповідно до ст.ст.145-147 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 8, 10, 60, 258, 259, 265, 315-317 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Бабіч С.А., що діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрівський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження - задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Макіївка, Донецької області, від батьків: матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України та батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню , оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.В. Гнатик

28.08.2019