Справа № 738/1067/19
№ провадження 2/738/360/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме спадкове майно, що розташоване по АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за заповітом після її смерті є позивач по справі - ОСОБА_1 Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представники Менської міської ради Менського району Чернігівської області, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про можливість проведення розгляду справи без участі позивача, відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З довідки Менської міської ради Менського району Чернігівської області № 523/04-17 від 10 травня 2019 року вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 , інших членів колгоспного двору не було.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що зберіглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_5 .

Як встановлено в судовому засіданні ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стольне Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконкомом Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області 28 березня 2016 року (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинку з надвірними будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 є її дочка - ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту від 26 травня 2000 року, виданого секретарем виконкому Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с. 7), свідоцтва про народження № 1860527 від 21 квітня 1951 року (а.с. 8).

Статтею 1268 Цивільного кодексу України в редакції 2004 року спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку. який починається з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з довідки Менської міської ради Чернігівської області № 521/04-17 від 10.05.2019 року на момент смерті ОСОБА_5 з нею спільно проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 її дочка ОСОБА_1 .

Отже, фактично ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 , але юридично її не оформила.

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В установлений законом строк позивач ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 39).

Враховуючи, що спадкодавець за життя правовстановлюючі документи на частку житлового будинку з надвірними будівлями, не оформила, позивач позбавлена можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської, Стольненської сільської ради Менського району Чернігівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 ) право власності на спадкове майно за заповітом, що відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Стольне Менського району Чернігівської області), а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко