УХВАЛА

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа №204/5341/16-ц

провадження № 61-14734ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 111 358,73 дол. США, що еквівалентно 2 944 232,61 грн, в іншій частині вимог відмовлено; зустрічні позовні вимоги задоволено та визнано припиненим договір поруки, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги не долучено документи про сплату судового збору, натомість, скаржник в касаційній скарзі порушувала питання про відстрочення сплати судового збору до закінчення перегляду справи в касаційному порядку, в обґрунтування якого посилалася на те, що є матір`ю багатодітної сім`ї, має третю групу інвалідності та утримує трьох неповнолітніх дітей без допомоги їх батька, з яким розірвано шлюб.

Вивчивши дану заяву, додані на до неї документи, Верховний Суд приходить до висновку, що задоволенню вона не підлягає, виходячи з таких підстав.

Нормами статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачений ряд підстав, за наявності яких суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення рішення у справі, зокрема, за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, позивачем є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї або одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю.

На підтвердження своїх посилань скаржник надала копію довідки Управління у справах молоді та спорту Ялтинської міської ради Республіки Крим від 20 листопада 2014 року, згідно з якою ОСОБА_1 являється членом багатодітної сім`ї, копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також копію свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_6 в обґрунтування того, що шлюб з чоловіком розірвано та на даний момент вона є одинокою матір`ю з третьою групою інвалідності.

Однак, такі доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки не підпадають під визначення категорії осіб, за заявою яких може бути відстрочено сплату судового збору за правилами статті 8 Закону України «Про судовий збір» з огляду на те, що в касаційній скарзі ОСОБА_1 оскаржено рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісних позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 Законодавством передбачено застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» саме до позивачів з урахуванням вказаних в статті 8 Закону України «Про судовий збір» умов, проте, ОСОБА_1 є відповідачем у правовідносинах, з результатом розгляду яких не погодилася, а відтак, заява про відстрочення судового збору задоволенню не підлягає, оскільки передбачені законом підстави на неї не розповсюджуються.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З копії постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру у 2016 році.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1378 грн.

З судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позовні вимоги заявлені щодо стягнення заборгованості у розмірі 111 358,73 дол. США, що на момент звернення з позовом було еквівалентно 2 944 232,61 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 44 163,49 грн, тобто 1,5% від ціни позову.

За змістом частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, скарги.

З урахуванням вищенаведеного, за подання касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 88 326,98 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не надано оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом, або документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення, відстрочення від сплати судового збору.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до закінчення касаційного провадження.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року та на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 липня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш