ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/880/19 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
Категорія - 331060100
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Бершадська Г. В., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря - Кантицька О.І.

та сторін: представника ОСОБА_1 - адвоката Вароди П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/15071/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Вароди Павла Борисовича на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про внесення змін до актового запису, -

В С Т А Н О В И В:

у червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просила зобов`язати Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області (надалі - Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 № 18 від 19.10.1954 року, а саме в графі "національність матері" змінити з "українка" на "полька", а також внести зміни до актового запису про шлюб ОСОБА_1 №1005 від 04.09.1976 року, в графі "національність нареченої" змінити з "українка" на "полька".

Заявник обґрунтовувала свої вимоги тим, що її мати - ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), дід та бабуся (по лінії матері) за національністю є поляками. Наголошує на тому, що вона має право ідентифікувати свою національність як "полька" та проводити впорядкування документів для реалізації своїх особистих прав.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, і такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат Варода П.Б. зазначив, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року, яка набрала законної сили, в справі № 500/207/19 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного ВРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії. Даною ухвалою роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду за правилами цивільного судочинства.

Наголошує на тому, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року, яка набрала законної сили, в справі №607/6973/19 відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про зобов`язання внести зміни до актових записів цивільного стану. Роз`яснено позивачу, що заявлені вимоги розглядаються в порядку окремого провадження.

Вказує на те, що згідно з п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Зазначає, що відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану" № 12 від 17.07.1995 року суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Крім того, адвокат Варода П.Б. звернув увагу суду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, закріплену в постанові від 23.01.2019 року в справі № 807/45/17. Відповідно до висновків цієї постанови позивач, оскаржуючи відмову Ужгородського МВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області щодо внесення зміни до актового запису про його народження, не просив визнати неправомірними дії відповідача, а мав намір вирішити питання про внесення змін щодо національності батька у вже існуючий запис про його народження, отже спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, згідно з ст. 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Варода П.Б. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник заінтересованої особи - Тернопільський міськрайонний ВРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області не з`явився в судове засідання, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення представника заявника, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення факту належності до певної національності не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів з даним висновком в повному обсязі не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з метою визначення своєї польської національності в актовому записі про її народження № 18 від 19.10.1954 року та в актовому записі про її шлюб № 1005 від 04.09.1976 року, звернулася до заінтересованої особи - Тернопільського міськрайонного ВРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області із заявами від 22.08.2018 року та від 12.12.2018 року з проханням змінити відомості про національність її матері з "українка" на "полька"; та в іншому актовому записі - змінити відомості про національність нареченої з "українка" на "полька".

Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області відмовив їй у внесенні вищевказаних змін за вказаними заявами, мотивуючи це тим, що зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31.12.1991 року "Про порядок зміни громадянами України національності" втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27.01.1999 року № 70/99 (а.с. 26, 27).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 49 Цивільного кодексу України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 року № 2398-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 9 цього Закону державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, тобто дій/подій, що впливають на набуття ,зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 ст. 22 цього Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Відповідно до п. 1.1. розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в судовому порядку.

У пункті 2.13 Правил зазначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

У цій справі заявник звернулася до суду в порядку окремого провадження із заявою про внесення змін до актових записів цивільного стану, що мають значення для захисту особистого немайнового права на відображення в актовому записі про своє народження інформації про належність матері до польської національності, а також у актовому записі про її шлюб про належність заявника як нареченої до польської національності.

Таким чином, ОСОБА_1 , звертаючись із вказаною заявою до суду, мала намір вирішити питання про внесення змін щодо своєї національності та національності матері у вже існуючий запис про її народження, та в існуючий актовий запис про її шлюб.

Відповідно до висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 807/45/17 питання про внесення змін щодо національності батька у вже існуючий запис про його народження підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки спір у цій справі не має ознак публічно-правового.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 425/2737/17.

Таким чином, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про внесення змін до актового запису, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що в силу п. 4 ч. 1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, згідно із ст. 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 04.12.1995 року в справі "Беллет проти Франції" зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово зверталась до місцевих судів за захистом своїх прав із позовами до Тернопільського міськрайонного ВРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії.

Зокрема, ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року, яка набрала законної сили, в справі № 500/207/19 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського міськрайонного ВРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки розгляд цієї справи належить до юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року, яка набрала законної сили, в справі № 607/6973/19 відмовлено у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про зобов`язання внести зміни до актових записів цивільного стану, оскільки заявлені вимоги розглядаються в порядку окремого провадження.

Крім того, оскаржуваною ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, оскільки в судовому порядку не підлягають встановленню юридичні факти щодо належності до певної національності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню в справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що в силу п. 4 ч. 1 ст.379 ЦПК України ухвала судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Тернопільський міськрайонний ВДРАЦС ГТУЮ в Тернопільській області про внесення змін до актового запису підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Вароди Павла Борисовича задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 червня 2019 року про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про внесення змін до актового запису скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 06 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді