Справа № 489/3970/19
Провадження №2/489/1939/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання - Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєва Інна Миколаївна про розірвання договору довічного утримання

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання укладеного 06.07.2005 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М., та зареєстрованого в реєстрі за № 547. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач починаючи з травня 2017 року перестала виконувати взяті на себе обов`язки, які передбачені договором, укладеним між ними, перестала забезпечувати її харчуванням, медикаментами та доглядом, не звертає уваги на потреби та стан її здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.11.1995 року виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, зареєстрованого в ММБТІ 24.01.1996 року за № 18826.

06 липня 2005 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (далі - відчужувані) та ОСОБА_2 (далі - набувач) укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М., зареєстрованого в реєстрі за № 547, відповідно до якого відчужувачі передають у власність набувача, належну їм на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 . Набувач в свою чергу зобов`язаний довічно повністю утримувати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , забезпечувати їх харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою та зберігаючи їх в безкоштовному довічному користуванні квартирою АДРЕСА_1 . Вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідній допомозі) визначена сторонами в розмірі 100 грн. 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 28.04.2006 року, вбачається, що дружина ( ОСОБА_1 ) звернулася до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В розділі «Спадкове майно» зазначено: кошти (рухоме майно)- грошові внески; інше - прості іменні акції.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 певний час сумлінно виконувала свої зобов`язання за договором довічного утримання від 06.07.2005 року, проте з травня 2017 року самоусунулась від виконання своїх обов`язків по договору довічного утримання.

Відповідач позов підтримала та визнала позовні вимоги в повному обсязі.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено в ст. 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в абзаці 9 договору, а саме договір довічного утримання може бути розірвано за згодою сторін, а у випадках невиконання його умов та відмови від добровільного розторгнення однією з сторін - в судовому порядку.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, яка надає це утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу Цивільного кодексу України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов`язано.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєва Інна Миколаївна про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання від 06 липня 2005 року, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою Інною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 547.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору сплаченого за квитанцією від 24 липня 2019 року №0.0..1.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєва Інна Миколаївна, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 53

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «21» серпня 2019 року.