Справа № 287/355/19 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
УХВАЛА

27 серпня 2019 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Шевчук А. М., вирішуючи відповідно

до вимог ст.359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17 траня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення повноліття та додаткових коштів на утримання неповнолітньої дитини, викликаних особливими обставинами,

в с т а н о в и в:

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року позов задоволено частково.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ОСОБА_1 06 серпня 2019 року звернувся із апеляційною скаргою, в якій одночасно заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що 17 травня 2019 року судом першої інстанції проголошено рішення, яке він отримав поштою 30 травня 2019 року. Однак, 31 травня 2019 року ним до суду була подана заява про виправлення описки у даному рішення щодо розміру присуджених з нього на користь позивача аліментів та 12 липня 2019 року ухвалою Олевського районного суду Житомирської області відмовлено в задоволенні даної заяви. Із змістом такої ухвали він ознайомився з ЄДРСР лише 06 серпня 2019 року, оскільки остання судом була направлена до ЄДРСР - 01 серпня 2019 року, а оприлюднена - 05 серпня 2019 року. Вважає, що враховуючи вказані обставини строк на апеляційне оскарження рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року пропущений ним з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя, яке може бути забезпечено шляхом розгляду по суті та наданні належної оцінки доводам заінтересованої сторони.

Також у низці рішень Європейського суду з прав людини закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Європейський суд з прав людини вказує, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Суд, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою, обставинам на предмет поважності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Враховуючи наведене вище та з метою дотримання пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечення доступу до суду, вказані у клопотанні ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не суперечать матеріалам справи, а тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, який підлягає поновленню.

Апеляційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження та для повернення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.127,359,360,361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 17 травня 2019 року.

Відповідно до вимог ст.361 ЦПК України надіслати учасникам справи копії даної ухвали, копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву на апеляційну скаргу додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Суддя: