ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 638/12578/17

провадження № 22-ц/818/3727/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

третя особа Харківська міська рада

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року, постановлене під головуванням судді Шишкіна О.В., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року позов задоволено. Визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_3 Автономівною та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в наступній редакції:

ДОГОВІР №

про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова

м. Харків «___» _________201__ р.

Департамент економіки та комунального майна, іменований надалі «Департамент», в особі заступника міського голови - директора Департаменту економіки та комунального майна Фатєєва ОСОБА_4 , що діє на підставі Положення про Департамент економіки та комунального майна, затвердженого рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 7/15 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» з однієї сторони, та з іншої сторони ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), іменований надалі «Замовник», на виконання Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804 (із змінами), уклали цей договір про наступне.

1. Предмет договору

1.1. Цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі «Замовника» у розвитку інфраструктури м. Харкова при реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин.

2.Обов`язки сторін

2.1. «Замовник»:

2.1.1. Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 206 652, 29 грн. (двісті шість тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні 29 копійок), згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова.

2.1.2. Сплачує пайовий внесок в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом десяти календарних днів з дня укладання даного договору.

2.2. «Департамент»:

2.2.1. На запит «Замовника» надає лист про підтвердження факту повної сплати пайового внеску після остаточного розрахунку по укладеним договорам про пайову участь на підставі даних Департаменту бюджету і фінансів Харківської міської ради.

3. Відповідальність сторін

3.1. У разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обов`язків, передбачених п. 2.1. цього договору, «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25 % від суми не перерахованих коштів у визначений термін.

4. Час та дія договору

4.1. Договір набуває чинності з часу підписання сторонами або набрання чинності судового рішення щодо укладання цього договору, та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

5. Зміна та розірвання договору

5.1. Зміна та розірвання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

5.2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

5.3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

5.4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5.5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

6. Особливі умови

6.1. З питань, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.

6.2. Умови договору можуть бути змінені або доповнені тільки з письмової згоди сторін і оформляються додатковою угодою до договору.

6.3. У випадку реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) будь-якої із сторін цього договору, права та обов`язки за цим договором переходять до правонаступників.

6.4. У разі зміни власника нерухомого майна, зазначеного в п. 1.1. договору, права та обов`язки щодо виконання умов договору переходять до нового власника.

6.5. Спори, що виникають між сторонами при виконанні, розірванні, або припиненні договору, вирішуються у судовому порядку.

6.6. Договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до моменту остаточного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

6.7. Цей договір складений у 2-х примірниках, які мають силу оригіналу.

7. Адреса та реквізити сторін

Від «Департаменту» Заступник міського голови - директор Департаменту економіки та комунального майна ---------------- М.І. Фатєєв 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7Від «Замовника» Колодезева Галина Автономівна --------------(підпис) ПІБ ідентифікаційний номер НОМЕР_1

Днем укладення договору вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Стягнуто витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1600 грн. з ОСОБА_1 на користь Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що відповідачка є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності від 31.03.2016 року №ХК 41, було прийнято в експлуатацію здійснену відповідачкою реконструкцію вказаної квартири під магазин. Проте зазначена декларація була скасована, тому на час ухвалення оскаржуваного рішення суду квартира АДРЕСА_1 під магазин не вважається такою, що прийнята в експлуатацію. Крім того вважає, що позивачем неправильно визначений розмір пайової участі, а саме: об`єкт нерухомості було введено в експлуатацію в березні 2016 року, тоді як показники застосовані станом на 20.01.2016 року. Також не враховано, що ОСОБА_1 здійснювала реконструкцію не всієї квартири, а окремої її частини, при цьому позивач здійснив розрахунок кошторисної вартості об`єкта відповідно до всієї площі приміщень реконструйованої квартири. Крім того відсутні підстави для визнання договору укладеним, оскільки будь-якої відповіді або пропозиції від сторін один одному не надавалося.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа Харківська міська рада про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова відмовлено, вирішено питання судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 22 травня 2019 року постанову Апеляційного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року скасовано, справу за вищевказаним позовом передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Зазначено, що апеляційний суд у порушення норм процесуального права, приймаючи докази, а саме - лист Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 31 серпня 2016 року за вих. № 1143/0/250-16, які не були подані до суду першої інстанції, не навів мотивів такого рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що реконструкція нежитлових приміщень та введення об`єкту в експлуатацію відбулася без укладення договору про пайову участь забудовника в розвитку інфраструктури міста Харкова, укладення якого є обов`язком для замовника будівництва і відповідачка ухиляється від укладення договору. При цьому визначено, що замовник зобов`язаний здійснювати перерахування до бюджету м. Харкова коштів у розмірі 206 652, 29 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 01 лютого 2016 року департаментом ДАБІ у Харківській області було зареєстровано декларацію № 44 про початок виконання будівельних робіт по реконструкції квартири АДРЕСА_1 . Замовником реконструкції є ОСОБА_1 (а.с.12-15).

Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої департаментом ДАБІ у Харківській області від 31 березня 2016 року № ХК 41, ОСОБА_1 є замовником реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин.

Управлінням соціально-економічного розвитку, планування та обліку департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на адресу відповідача були направлені листи: від 25 січня 2017 року № - 63/0/114-17 та від 10 березня 2017 року № -170/0/114-17, якими відповідача повідомлено про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участі у розвитку інфраструктури м. Харкова та два оригінали договору про пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова (а.с.17-19).

Вказаний лист та пропозиція залишені відповідачем без відповіді.

Як на підставу позовних вимог, Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради посилався на те, що відповідно до декларацій про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованих департаментом ДАБІ у Харківській області від 31 березня 2016 року № ХК 41, ОСОБА_1 є замовником реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 № 804, затверджено порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску. Порядок був прийнятий та оприлюднений Харківською міською радою на виконання вимог статті 22 Закону України «Про інформацію» у встановленому порядку. Пайова участь у розвитку інфраструктури м. Харкова є обов`язковою для всіх замовників (фізичних осіб-підприємців, фізичних та юридичних осіб), які мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, розширення, капітальний ремонт, технічне переоснащення та реставрацію об`єкта містобудування на території м. Харкова, незалежно від форми власності замовника, розташування та функціонального призначення об`єкта будівництва. Листом управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку департаменту економіки та комунального майна від 10 березня 2017 року №-170/0/114-17 направлено відповідачу для розгляду та підписання два оригінали договору про пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова. Проте відповідь на цей лист або укладеного договору чи протоколу розбіжностей до проекту договору управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна або Харківська міська рада від ОСОБА_1 не отримували. У зв`язку з чим, позивач просив суд визнати укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між ОСОБА_5 та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у запропонованій редакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України відповідно до ч. 2. ст. 19 Конституції України.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі Закон) унормовані правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні.

Відповідно до вимог ст.40 Закону замовник об`єкта будівництва зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (окрім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті) шляхом звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, з техніко-економічними показниками та укласти договір про пайову участь з органом місцевого самоврядування до прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію.

Таким чином, обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування з заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту Законом покладено саме на замовника такого будівництва та укладання договору пайової участі є обов`язковим.

Водночас, ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об`єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов`язань та вимог, які прямо передбачені Законом, приписи ст. 40 якого є імперативними та підлягають обов`язковому виконанню замовниками будівництва.

Положеннями статті 40 Закону чітко встановлений обов`язок замовника будівництва на участь у розвитку інфраструктури міста. Накладення такого обов`язку в свою чергу встановлює право органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання власних обов`язків щодо пайової участі.

На виконання вимог ч.1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 року №804 затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова (далі - Порядок).

Рішенням Харківської міської ради № 319 від 22.05.2013 внесено зміни до вищевказаного рішення та викладено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова у новій редакції. Вказаний Порядок є чинним та у встановленому порядку не скасований, а тому підлягає обов`язковому виконанню на території міста Харкова.

Пунктом 1.3. Порядку визначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Харкові, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Залучення замовників здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку).

Пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

У відповідності до пункту 2.5. Порядку, замовник будівництва зобов`язаний не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, звернутися з заявою до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Розділом 5 Порядку встановлено порядок залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у разі ухилення від укладання договору.

Відповідно до п.5.4, п.5.5 Порядку, розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості.

У разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова до введення об`єкта в експлуатацію, розмір пайової участі, розрахований у відповідності до п. 5.4. цього Порядку, збільшується на 10 %.

Аналіз частини 3 статті 6, частини 1 статті 630 ЦК України, Закону № 3038-У1, рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 09 листопада 2011 року № 804 свідчить, що умови типового договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Не укладення замовником відповідного договору пайової участі до прийняття об`єкту нерухомого майна до експлуатації, не звільняє замовника від виконання власного обов`язку в натурі.

Відповідно до положень статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п. 1 ст. 612 ЦК України).

Ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об`єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов`язання яке прямо передбачене чинним законодавством.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач здійснив всі передбачені чинним законодавством дії, спрямовані на укладення договору, а саме, відповідно до п.5.1-5.3 Порядку, направив відповідачу повідомлення, а в подальшому, примірники договору для підписання.

Вказані листи, направлені позивачем, залишені відповідачем без відповіді, а договір без підписання.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 не виконала покладеного на неї Законом "Про регулювання містобудівної діяльності" обов`язку щодо укладення договору про пайову участь і не звернулася до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради із заявою з приводу укладення такого договору. Тому наявні підстави для визнання договору укладеним. Запропонований позивачем договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова відповідає типовому договору. Укладення договору є обов`язком замовника.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із величиною розміру пайової участі у розвитку інфраструктури, яка визначена у розмірі 206 652,29 грн., з огляду на таке.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Згідно з частиною 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі, якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Частиною 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань для нежитлових будівель та споруд не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта.

Відповідно до Порядку про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова, пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова у розмірі 10% загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта для нежитлових будівель та споруд.

Матеріали справи свідчать про те, що кошторисна вартість реконструкції квартири АДРЕСА_1 , яка реконструйована ОСОБА_1 під магазин за затвердженою проектною документацією складає 28 061 грн. (а.с.14), що відповідає зведеному кошторисному розрахунку (а.с.68).

Таким чином величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, яку зобов`язаний перерахувати до бюджету м. Харкова замовник реконструкції вищевказаної квартири, становить 3 147,14 грн., відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та відповідно до п. 5.4 Порядку про пайову участь у розвитку інфраструктури м.Харкова.

Суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув та помилково прийшов до висновку про те, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, яку зобов`язана перерахувати до бюджету м. Харкова ОСОБА_1 , становить 206 652,29 грн.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, яку зобов`язана перерахувати до бюджету м. Харкова ОСОБА_1 , становить саме 206 652,29 грн.

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши у резолютивній частині рішення у змісті договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова пункт 2.1.1. в наступній редакції: «2.1.1. Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 3147,14 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова». В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Посилання ОСОБА_1 на те, що реконструйована квартира АДРЕСА_1 під магазин не прийнята до експлуатації, що звільняє відповідачку від укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, - спростовуються вимогами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки замовник зобов`язаний укласти договір пайової участі до прийняття об`єкту нерухомого майна до експлуатації.

Доводи апелянта про те, що нею здійснено реконструкцію не всієї квартири, а окремої її частини, тоді як позивач здійснив розрахунок кошторисної вартості об`єкта відповідно до всієї площі приміщень реконструйованої квартири, - також не приймаються колегією суддів, оскільки згідно зі ст. 4 Закону України «Про архітектурну діяльність» під будівництвом слід розуміти нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт. За змістом ст. 2, 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, окрема реконструкцію існуючої забудови. Отже, реконструкція, здійснена відповідачем, охоплюється законодавчим визначення забудови.

Наданий до суду апеляційної інстанції представником відповідачки лист Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 31 серпня 2016 року за вих. № 1143/0/250-16, не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції в якості доказу, оскільки даний лист не подавався до суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи убачається, що зазначений лист Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю від 31 серпня 2016 року за вих. № 1143/0/250-16 надійшов на адресу відповідачки ще до ухвалення рішення судом першої інстанції, проте не був наданий до суду без поважних причин.

Тому колегія суддів не приймає зазначений лист в якості доказу у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 грудня 2017 року змінити, виклавши у резолютивній частині рішення у змісті договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова пункт 2.1.1. в наступній редакції:

«2.1.1. Здійснює перерахування до бюджету м. Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - 0002, МФО - 851011, код ЄДРПОУ - 37999649, банк - ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у місті Харкові Харківської області) коштів у розмірі 3 147,14 грн., згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 23.08.2019 року.