Дата документу 23.08.2019 Справа № 326/440/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 326/440/19
Провадження №22-ц/807/2501/19
Головуючий в 1-й інстанції Каряка Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Дашковської А.В., Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на рішення Приморського районного суду Запорізькій області від 16 травня 2019 року, ухвалене в м. Приморськ (повний текст рішення складено 22 травня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 85 777,92 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2018 близько 23.30 годині на перехресті вулиць Слов`янської та Дружби в м. Приморську сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир транспортного засобу ВАЗ-2107 ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці. Винуватцем вказаної ДТП був водій транспортного засобу ВАЗ-2107 д/з НОМЕР_1 ОСОБА_4 , у зв`язку з його смертю кримінальне провадження було закрито. Його цивільно-правова відповідальність була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», згідно страхового поліса АМ № 5702582, який був чинним на момент настання ДТП. 04.07.2018 позивач звернулася до відповідача із повідомленням про ДТП, та заявами про виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, із заподіяною моральною шкодою, витрат на поховання. 12.10.2018 строк на здійснення виплати сплив, а відповідач не здійснив повну виплату страхового відшкодування. Загальний розмір страхового відшкодування становить 187 054 грн. Станом на 28.02.2019 відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 101 276,08 грн., невиплаченими залишаються 85 777,92 грн.

Рішенням Приморського районного суду Запорізькій області від 16 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська,17-Д () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 ) в її інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 суму страхового відшкодування 75 055 (сімдесят п`ять тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 68 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивач безпідставно заявив до відповідача цивільний позов щодо відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, одним платежем, оскільки законодавством передбачена періодичність зазначених виплат і відповідач у справі дотримується вказаної періодичності, таким чином жодних прав позивача не порушено.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат Стефківський В.І., зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2019 року це 192 100 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1921 грн. (1921 грн. Х 100 = 192 100 грн.)), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою прокурора Приморського відділу Бердянської місцевої прокуратури Власюка В.Є. від 12.06.2018 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 27.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої смертельно травмовано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного (а.с.13-15).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Приморську Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.16).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 164 від 28.04.2018 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання померлого: АДРЕСА_1 ; місце смерті - перехрестя вулиць Слов`янська та Дружби в м. Приморську, причина смерті розтрощення обличчя (а.с.17).

04.07.2018 представник ОСОБА_1 по довіреності ОСОБА_5 звернувся до ПАТ НАСК «Оранта» з: повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду; заявою на виплату страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника, у розмірі не меншу 134 028 грн., що належить неповнолітньому сину загиблого ОСОБА_2 ; заявою на виплату страхового відшкодування пов`язаного із заподіяною моральною шкодою 44 676 грн.; заявою на виплату витрат на поховання 8 350 грн. (а.с.9-12).

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Преслав Приморського району Запорізької області, його батьками є: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 (а.с.28).

У довідці виконавчого комітету Приморської міської ради вказано, що ОСОБА_3 станом на 26.04.2018 (до моменту смерті) дійсно проживав в АДРЕСА_1 та мав склад сім`ї: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.20).

Згідно з довідкою Приморського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на обліку та отримує пенсію по втраті годувальника на дитину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі 1452 грн. (а.с.21).

Родичі загиблого ОСОБА_3 : мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 звернулися з заявами до ПАТ НАСК «Оранта» про виплату належної їм частки відшкодування на користь дружини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.22-25).

Свідоцтвом про шлюб підтверджено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 26 жовтня 2013 року (а.с.27).

10.08.2018 директором Департаменту врегулювання збитків та контролю ОСОБА_10 затверджено: страховий акт № ОЦВЗ-18-32-8788/1 про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 44 676 грн.; страховий акт № ОЦВЗ-Ч-18-32-8788/2 про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 134 028 грн. (а.с.62,63).

Згідно графіку виплат до страхового акту № ОЦВЗ-Ч-18-32-8788/2 встановлено сплату страхового відшкодування з вересня 2018 року до червня 2020 року у розмірі 5 361,12 грн. щомісячно, у серпні 2018 року встановлено 16 083,36 грн. (а.с.64).

03.12.2018 директором Департаменту врегулювання збитків та контролю ОСОБА_10 затверджено: страховий акт № ОЦВЗ-18-32-8788/3 про виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 8 350 грн. (а.с.67).

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання неповнолітнього сина загиблого, суперечить положенню ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає виплату страхового відшкодуванняв 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування. Вимоги ЦК України щодо періодичності вказаних платежівє загальним нормами права, а Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом, і вимоги саме цього нормативного акту повинні бути застосовані до правовідносин, що склалися між сторонами у справі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню частково, залишок невиплаченої суми страхового відшкодування 75 055,68 грн. підлягає стягненню однією виплатою.

Між тим, суд вірно встановив обставини справи однак з висновками суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання щодо застосування норм ЦК чи інших законів, суд повинен виходячи з положень ст. 4 ЦК України керуватися вимогами основного акту цивільного законодавства.

Крім того, згідно з п.27.2 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхових здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах встановлених статтею 1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами.

Таким чином, законодавцем визначена норма права для застосування у відповідних правовідносинах.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Законодавець визначивши такий спосіб відшкодування шкоди дитині, яка втратила утримання, передбачив саме триваючий спосіб виплати відшкодування виходячи з нагальних та триваючих потреб дитини для забезпечення її існування до моменту, коли вона саме зможе себе забезпечити.

В іншому випадку, одночасна виплата такого відшкодування не може гарантувати відповідне утримання та забезпечення дитини до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом першої інстанції, страхова компанія у чіткій відповідності до вказаної норми закону визначила загальний розмір вказаного відшкодування, який позивачем не оспорюється, і визначила розмір щомісячних платежів з розрахунку виплати всієї суми відшкодування на час досягнення дитиною повноліття.

В зв`язку наведеним, судом апеляційної інстанції не встановлено як порушення прав позивача на отримання страхового відшкодування так і неправомірних дій відповідача а тому і підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

У зв`язку з викладеним, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» задовольнити.

Рішення Приморського районного суду Запорізькій області від 16 травня 2019 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілої особи, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 23 серпня 2019 року.

Судді: С. В. Кухар

А. В. Дашковська

О. З. Поляков