РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/1282/19

Провадження № 22-ц/4815/1078/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Бондаренко Н.В., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Шептицька С.С.

учасники справи:

скаржник (боржник) ОСОБА_1 ,

стягував ОСОБА_2 ,

орган, дії якого оскражуються Здолбунівський районний відділ ДВС ГТУЮ

у Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2019 року (постановлену у складі судді Мички І.М.) у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Струк Р.М., -

в с т а н о в и в :

26 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Здолбунівського РВ ДВС Струк Р.М. та просив скасувати постанову від 13 березня 2018 року, винесену державним виконавцем Здолбунівського РВ ДВС Струк Р.М. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та скасувати обмеження у праві виїзду за межі України.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Здолбунівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебуває виконавчий лист № 2-547 від 16.06.2004 року, за яким він є боржником.

13.03.2018 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Струк Р.М. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та постанову про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Згідно ч. 10 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та у праві виїзду за межі України позбавило його основного законного джерела засобів для існування, так як він працює водієм в Республіці Латвії.

Працює водієм починаючи з 2008 року, що стверджується записами в трудовій книжці та копією ліцензії. Інших доходів не має.

На його утриманні перебувають дружина та двоє неповнолітніх дітей.

Сума заборгованості по аліментах є дуже великою, непомірним тягарем для нього та його сім`ї, у зв`язку з чим він звернувся з позовом до Здолбунівського районного суду Рівненської області в порядку ст. 197 Сімейного кодексу України про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Встановлене обмеження порушує його права та інтереси, оскільки він позбавлений можливості працювати на посаді водія, отримувати доходи на своє існування та утримання дітей, сім`ї, на виконання виконавчого документу.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Струк Р.М задоволено.

Постанову про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, винесену 13 березня 2018 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Струк Р.М. відносно ОСОБА_1 визнано неправомірною.

Постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, винесену 13 березня 2018 року державним виконавцем Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Струк Р.М. відносно ОСОБА_1 визнано неправомірною.

Зобов`язано державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Струк Р.М. усунути порушення, поновити порушені права заявника.

Ухвала суду мотивована тим, що скаржником доведено відсутність його ухилення від сплати аліментів, а також те, що застосовані державним виконавцем обмеження не лише не можуть забезпечити своєї мети, але й погіршують його матеріальне становище та шкодять майновим інтересам його дітей.

24 травня 2019 року Здолбунівським районним відділом ДВС ГТУЮ в Рівненській області подано апеляційну скаргу на ухвалу суду, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю оскаржуваної ухвали.

Вказує, що доводи скарги про ознайомлення боржника з оскаржуваними постановами державного виконавця 08.04.2019 року не відповідають дійсності, так як в додатках до заяви ОСОБА_1 , що подана начальнику Здолбунівського РВ ДВС 17.04.2019 року, містяться копії оскаржуваних постанов, які були зроблені скаржником 29.11.2018 року.

Строк на оскарження постанов державного виконавця пропущено ОСОБА_1 без поважних причин, тому немає підстав застосовувати ст. 449 ЦПК України.

Останнє примусове стягнення аліментів було здійснено Здолбунівським центром зайнятості 28.08.2008 року, а надалі сплата аліментів припинилася.

Добровільно ОСОБА_1 аліменти не сплачував.

Державний виконавець вжив усіх можливих заходів для забезпечення примусового виконання рішення суду, передбачених чинним законодавством, проте ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавчий лист № 2-547, виданий 16.06.2004 року, Здолбунівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку до досягнення повноліття.

Постановами державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області Струк Р.М. від 13.03.2018 ВП № 12898983 встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України та встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається із листа Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 10.05.19 року № 10879, станом на 01.05.2019 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах у виконавчому провадженні № 12898983 складає 108410,5 грн (а.с.39-41).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, а згідно із ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положенням ст.ст. 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів", яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до ч.9 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Статтю 11 Закону України "Про виконавче провадження" було доповнено ч.4, відповідно до якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених п.п. 1-4 ч.9, ч.12 ст.71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виходячи із змісту наведеної правової норми, у випадку виникнення заборгованості зі сплати аліментів закон зобов`язує державного виконавця виносити постанови про тимчасові обмеження прав боржника.

Разом з тим, відповідно до ч.10 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Як вбачається із матеріалів справи боржник ОСОБА_1 працює водієм на підприємстві "Трасис" у Литовській Республіці (а.с. 24).

Отже обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та праві виїзду за межі України позбавить його основного законного джерела засобів для існування, що унеможливить погашення ним заборгованості по сплаті аліментів.

Закон України "Про виконавче провадження" надає державному виконавцю право вживати інші заходи, спрямовані на виконання боржником рішення суду та сплату заборгованості по аліментах, зокрема, згідно ч. 2 ст. 71 вказаного Закону за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника, а згідно ч. 11, 12 Закону, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів та у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Таким чином, місцевим судом правомірно задоволену скаргу ОСОБА_1 та визнано неправомірними оскаржувані постанови державного виконавця Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Струк Р.М.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Здолбунівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області залишити без задоволення, а ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 серпня 2019 року.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

С.В. Хилевич