Постанова

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 753/11305/18

провадження № 61-3043 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - заступник начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Медведева Олена Олегівна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Семенюк Т. А.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправними дій заступника начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Медведевої О. О. (далі - Дарницький РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у

м. Києві).

Зазначав, що за його заявою про відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих документів, виданих Дарницьким районним судом м. Києва, заступником начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Медведевою О. О. були відкриті виконавчі провадження №47767276, 47515302, 47515680. Постановами заступника начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Медведевою О. О. від 17 травня 2018 року виконавчі документи були йому повернуті з підстав відсутності майна у боржника.

Посилаючись на порушення заступником начальника Дарницького РВ ДВС

м. Київ ГТУЮ у м. Києві Медведевою О. О. вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема направлення стягувачу постанов від 17 травня 2018 року про повернення виконавчих документів на восьмий робочий день після їх винесення, та рекомендованим листом без повідомлення про вручення, просив визнати її дії неправомірними.

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії заступника начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві

Медведевої О. О. щодо направлення ОСОБА_1 постанов про повернення виконавчого документу стягувачу від 17 травня 2018 року у виконавчих провадженнях №47767276, 47515302, 47515680 такими, що вчинені з порушенням строку та без повідомлення про вручення, протиправними.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вказані постанови у порушення вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» були надіслані стягувачу рекомендованим листом без повідомлення про вручення та з порушенням строків їх надсилання.

Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві задоволено, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскаржувані дії були вчинені державним виконавцем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку надіслання стягувачу виконавчих документів та без повідомлення про вручення, однак вони не призвели до порушень прав заявника, а тому відсутні підстави для визнання їх неправомірними.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій він просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року та залишити в силі ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, а в частині встановлення неправомірної бездіяльності заступника начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у

м. Києві Медведевої О. О. справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга обгрунтована посиланням на те, що заступником начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Медведевою О. О. не було вчинено всіх виконавчих дій передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та безпідставно повернуто виконавчі документи стягувачу без виконання та порушено вимоги частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строків направлення виконавчих документів стягувачу, та без повідомлення про вручення, а тому, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні його скарги.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух касаційного провадження у суді касаційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2019 року справу (касаційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 31 січня

2019 року) призначено судді-доповідачеві Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Олійник А. С., Кузнєцов В. О.

14 лютого 2019 року до вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О., Олійник А. С.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

18 лютого 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Погрібний С. О., Кузнєцов В. О., на підставі розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №91/0/226-19 від 18 лютого 2019 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Олійник А. С. на підставі повідомлення судді Усика Г. І. від 18 лютого 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. визнано необгрунтованою.

Заяву про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О. та Олійник А. С. передано для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 26 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Усика Г. І., Кузнєцова В. О. та Олійник А. С.

Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана 12 квітня

2019 року для розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Встановлено ОСОБА_1 строк для подання відповіді на відзив на касаційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня його отримання.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

01 серпня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Усику Г. І., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Ступак О. В., на підставі розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №1167/0/226-19 від 01 серпня 2019 року на підставі службової записки судді Усика Г. І.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

17 травня 2018 року заступником начальникаДарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Медведевою О. О. у виконавчому провадженні №47767276 з примусового виконання виконавчого листа №2-30/03, виданого 07 травня

2004 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інкомед» на відшкодування моральної шкоди 12 250,00 грн, винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

17 травня 2018 року заступником начальникаДарницького РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Київ Медведевою О. О. у виконавчому провадженні №47515302 з примусового виконання виконавчого листа №2-557/14, виданого 22 квітня

2015 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інкомед» боргу в розмірі 49 876,00 грн, винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

17 травня 2018 року заступником начальникаДарницького РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Медведевою О. О. у виконавчому провадженні №47515680 з примусового виконання виконавчого листа №2-557/14, виданого 22 квітня

2015 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Інкомед» боргу в розмірі 119 802,64 грн, винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені постанови були надіслані 29 травня 2018 року стягувачу

ОСОБА_1 рекомендованим листом без повідомлення про вручення та отримані заявником 16 червня 2018 року.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін на інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За правилами частин четвертої та п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

З матеріалів справи убачається, що у порушення вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» Дарницьким РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, 29 травня 2018 року, на восьмий робочий день з дня винесення постанов про повернення виконавчих документів стягувачу, ОСОБА_1 були надіслані рекомендованим листом без повідомлення про вручення копії постанов заступника начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у

м. Києві Медведевої О. О. від 17 травня 2018 року у виконавчих провадженнях №47767276, 47515302, 47515680.

Системний аналіз статей 447, 451 ЦПК України дає підстави для висновку, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи, і у разі обгрунтованості такої скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За змістом зазначених норм обов`язковими підставами визнання рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є фактичне порушення прав сторони виконавчого провадження, а не лише саме по собі недотримання ним вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження того, що внаслідок недотримання державним виконавцем строку направлення йому копій постанов про повернення виконавчих документів та без повідомлення про вручення, а також доказів на підтвердження його доводів про невиконання державним виконавцем всіх необхідних дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» на виконання виконавчого документа, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення його скарги.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанцій щодо установлених ним обставин справи та застосування норм матеріального права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження і належної оцінки суду, а тому відсутні підстави повторно надавати відповідь на ті самі аргументи заявника.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції правильно визначив характер правовідносин, вірно застосував закон, що їх регулює, та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак