ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7694/19 Справа № 173/281/19 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 12.04.2010 року, яка виникла станом на 25.12.2018 року в загальній сумі 12412.68 грн. та складається з наступного: 6226.88 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5118.53 грн. - заборгованість за пенею, 500.00 грн.- штраф фіксована частина; 567,27 - штраф процентна складова та стягнути судові витрати (а.с.2-4).

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено (а.с.45-51).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи (а.с. 55-58).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.04.2010 року, АТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження своїх позовних вимог надало суду анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.04.2010 року (а.с.9), розрахунок заборгованості за договором б/н від 12.04.2010 року станом на 25.12.2018 року (а.с.5-8), довідку про умови кредитування з використання кредитки Універсальна, 55 днів пільгового періоду (а.с.10), витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.11-25).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні вимог ст.77, 78 ЦПК України на підтвердження умов укладеного між сторонами кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 та ч.1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно до ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Вимогами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частинами 1, 2 ст. 1056 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За приписами ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно анкети-заяви б/н від 12.04.2010 року ОСОБА_1 ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виявила бажання оформити на своє ім`я картку, і зазначено види банківських послуг: карта «Універсальна», пенсійна карта, картка «Gold», зарплатна карта, ідентифікація з паспортом, дебетова особиста карта, ощадкнижка (депозит) .

В анкеті-заяві також зазначено, що вона згодна з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодився з його умовами. Зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку .

До позовної заяви позивачем долучено довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка передбачає пільговий період, базову процентну ставку на місяць, обов`язковий щомісячний платіж, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань (а.с.10).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.04.2010 року, станом на 25.12.2018 року, заборгованість відповідача становить 12412.68 грн. та складається з наступного: 6226,88 грн.- заборгованість за відсотками за користування кредитом; 5118.53 грн. заборгованість за пенею, 500.00 грн. - штраф фіксована частина; 567,27 грн. - штраф процентна складова та стягнути судові витрати (а.с.2-4).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ст. 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів зазначає, що анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк від 12.04.2010 року, яка надана АТ КБ «ПриватБанк» на підтвердження своїх вимог про стягнення кредитної заборгованості, підтверджує лише факт виявлення ОСОБА_1 бажання оформити на своє ім`я дебетову особисту картку. Наміру відповідачки отримати кредитну картку анкета-заява не містить, про що свідчить відсутність необхідної відмітки у графі «Платіжна картка КРЕДИТКА «Універсальна» та суми бажаного кредитного ліміту за платіжною карткою КРЕДИТКА «Універсальна».

Матеріали справи не містять доказів, що засвідчували б бажання ОСОБА_1 отримати кредитні кошти на умовах дії кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також відповідних доказів про отримання відповідачем кредитних коштів саме за цим договором.

Також, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, з якими умовами та правилах надання банківських послуг погодився відповідач, оскільки відсутність підпису відповідача надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та відповідно, на умовах встановлених договором.

Однак банком це зроблено не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про відсутність належних та допустимих доказів для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають. Формальні посилання на неправильне дослідження і оцінку наданих суду доказів, колегія суддів відхиляє, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений правом переоцінки доказів, що були досліджені судом першої інстанції та яким надана оцінка у відповідності до вимог ЦПК.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: