Справа № 362/4710/18
Провадження № 2/362/568/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі: секретарів судового засідання - Шаблій Т.С.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кохан О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії про визнання протиправною відмову житлової комісії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі житлової комісії та просив визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30 травня 2018 року № 84 в частині відмови перенесення дати зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 31 липня 1992 року, виходячи з чого, вважати датою зарахування ОСОБА_1 з членами його сім`ї на квартирний облік 31 липня 1992 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване ним рішення є протиправним, оскільки воно прийнято на підставі Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, який втратив чинність ще 06.10.2006 р. Зазначив, що у відповідності до діючої на момент прийняття оскаржуваного рішення Наказу Міністра оборони України № 577 від 06.10.2006 р., датою зарахування його на квартирний облік повинно бути 29.03.1993 р.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позов. Зазначив, що оскільки позивач у 2001 р. змінив постійне місце проходження служби, він автоматично втратив право на перебування на квартирному обліку за попереднім місцем служби та повинен був ставати на облік повторно, але вже відповідно до діючого на той момент законодавства (згідно із Наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, правильною датою зарахування позивача на квартирний облік є 03.03.1995 р.). Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з витягу з послужного списку №491 від 02.03.2018 р., капітан запасу ОСОБА_1 у період з 1989 рік по 2009 рік проходив військову службу у Збройних Силах України (а.с.8).

Відповідно до довідки Рівненської квартирно-експлуатаційної частини району № 252 від 20.09.2001 р. з 31.07.1992 р. позивач зі складом сім`ї 3 особи перебував на квартирному обліку при в/ч НОМЕР_2 (а.с.11).

Згідно з довідкою В/ч НОМЕР_1 від 22.10.2009 р., ОСОБА_1 з 08.10.2001 р. по 17.09.2009 р. перебував на квартирному обліку (а.с.13)

02 листопада 2009 року на підставі наказу КПС ЗСУ № 450 від 30.09.2009 позивач був звільнений в запас за статтею 26 пунктом «б» частини шостої (за станом здоров`я) та виключений із списків особового складу частини з 02 листопада 2009 року, наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 202. Вказане стверджується витягом з послужного списку та витягом з наказу від 30.09.2009 № 450. (а.с.14)

Однак, відповідно до виписки з протоколу від 22 березня 2003 року № 38, ОСОБА_1 було зараховано на квартирний облік осіб, які потребують покращення житлових умов при в/ч НОМЕР_1 , Васильківський гарнізон з 03 березня 1995 р. (а.с.10).

В травні 2018 року позивач звернувся до командування в/ч НОМЕР_1 з заявою про зарахування його та членів його сім`ї на квартирний облік з 31 липня 1992 року, тобто з дати первинної постановки на квартирний облік.

Однак, Витягом з протоколу засідання житлової комісії в/ч А-1789 від 30 травня 2018 року № 84 позивачу було відмовлено у задоволенні його клопотання щодо переміщення в черзі на підставі положень Наказу Міністра оборони України від 03 лютого 1995 № 20 (а.с.9).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ, Житловим кодексом УРСР, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 р. № 1081 та Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577 в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтями 34 та 37 Житлового кодексу УРСР, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Ст. 43 Житлового кодексу УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до пункту 3.1 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.

Згідно із п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вперше був зарахований на квартирний облік 31.07.1992 р.

У зв`язку з переїздом у 2001 р. для проходження військової служби до м. Василькова Київської області позивача та членів його сім`ї зараховано на квартирний облік з 03.03.1995 р. (відповідно до діючого на той момент Наказу Міністра оборони України від 03.02.1995 р. № 20, яким було передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку але не раніше, ніж з 03.03.1995 р.).

Як пояснив у судовому засіданні представник відповідача, оскаржуване рішення прийняте на підставі п. 2 наказу Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 р., яким було передбачено, що при переміщенні військовослужбовця по службі в інший гарнізон йому зараховується попередній час перебування на квартирному обліку з дати набрання чинності цим наказом (тобто з 03.03.1995 р.).

Проте, судом встановлено, що на час прийняття оскаржуваного рішення вказаний наказ втратив чинність, що спростовує доводи відповідача про законність прийнятого рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині перенесення дати зарахування на квартирний облік ОСОБА_1 та членів його сім`ї на 03.03.1995 р. Оскаржувані дії відповідача призводять до порушення рівності в черговості забезпечення житлом військовослужбовців, які проходять військову службу, не змінюючи місця служби, та військовослужбовців, які внаслідок переїзду до іншого місця служби, втрачають при цьому час квартирного обліку за попереднім місцем служби.

На переконання суду, належним захистом порушених прав ОСОБА_3 буде перенесення дати його зарахування на квартирний облік саме за його попереднім місцем служби, тобто з 31.07.1992 р.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 31 Житлового кодексу Української Радянської Соціалістичної Республіки, ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України від 23.12.1992 р. № 220, п. 11 Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України від 03.02.1995 р. № 20, затвердженого наказом Міністерством оборони України, п.п.26, 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 р. № 1081, п.3.7. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом МО України від 06.10.2006 р. № 577, п. 2.14 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 р. № 737, п.2.1. Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 р. № 448, п, Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30 травня 2018 року № 84 в частині відмови перенесення дати зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 31 липня 1992 року, виходячи з чого, вважати датою зарахування ОСОБА_1 з членами його сім`ї на квартирний облік 31 липня 1992 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко