Справа № 324/952/19
Провадження № 2/324/492/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_6 , якому на праві приватної власності належав жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 9,8 кв.м. Даний будинок побудували позивачка та її покійний чоловік ОСОБА_7 , який помер у 2008 році, для сина ОСОБА_6 , тому у всіх документах він значився як власник будинку.

Вищевказаний будинок значився під №13, пізніше відбулися зміни в нумерації будинків, будинку був присвоєний номер 15.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є позивачка ОСОБА_1 , відповідачі: дружина покійного ОСОБА_2 , діти покійного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заяву про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний термін ні позивачка, ні відповідачі до нотаріальної контори не подавали. Позивачка ОСОБА_1 залишилась проживати в спадковому будинку після смерті сина, сплачувала всі комунальні послуги, проводила ремонти.

Тому з посиланням на ст.344 ЦК України позивачка просить суд постановити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку набувальної давності, право власності на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 9,8 кв.м, який складається з: жилий будинок - літ. «А», навіс - літ. «а», сарай - літ. «Б», погріб з вих. - літ. «В», вбиральня-душ - літ. «Т», паркан №1, хвіртка №2, вартістю 52941 грн. станом на 13 травня 2019 року.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 у підготовче засідання надали письмові заяви, в яких підтримали позовні вимоги, просили задовольнити позов із зазначених у ньому підстав. Підготовче засідання провести без їх участі, без застосування засобів технічної фіксації. Не заперечували проти розгляду справи у підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України (а.с.70,71).

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити. Також надала копію свого паспорта та ідентифікаційного номеру платника податку (а.с.72-75).

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити. Долучила копію свого паспорта та свідоцтва про народження (а.с.76-79).

Від відповідача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити. Долучив копію свого паспорта (а.с.80-82).

Від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує, просить позов задовольнити. Також надала копію свого паспорта, свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб (а.с.83-86).

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачкою та її представником, відсутність у відповідачів заперечень щодо задоволення позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З копії виписки з розпорядження №384 Пологівської районної державної адміністрації від 29 вересня 1993 року встановлено, що ОСОБА_6 дозволено будівництво жилого будинку на три кімнати житловою площею 31,0 кв.м, господарських приміщень для утримання тварин, гаражу в АДРЕСА_1 (а.с.40).

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 серпня 2008 року встановлено, що жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Пологівської сільської ради №104 від 26 червня 2008 року (а.с.41).

Як вбачається з копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) жилий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 05 серпня 2008 року, власником вказаного будинку зазначено ОСОБА_6 (а.с.37).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.36).

З копії звіту з незалежної оцінки майна на а.с.5 від 13 травня 2019 року встановлено, що жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1 має ринкову вартість в розмірі 52941 грн. Позивачка згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.35).

З довідки виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області №639 від 04 червня 2019 року встановлено, що у зв`язку з картографічними змінами номер будинку змінено з Робоча АДРЕСА_3 (а.с.53).

На теперішній час позивач ОСОБА_1 бажає набути право власності на жилий будинок за набувальною давністю, оскільки вона з 2000 року, тобто понад 10 років, відкрито, безперервно володіє спірним будинком, який зареєстровано за ОСОБА_6 , здійснює догляд, ремонтує його, сплачує комунальні послуги. Відповідачі позов визнають у повному обсязі та не заперечують проти його задоволення.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Зміст даної статті визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, а саме: володіння має бути добросовісним; володіння мусить бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння повинно бути безперервним протягом визначених строків.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абзаці другому пункту 9 постанови №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Набувальна давність один із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним.

Виходячи з викладеного, вбачається, що позивач більше десяти останніх років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується жилим будинком, тому суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки, по-перше, тривалість, добросовісність, відкритість, безперервність володіння зазначеною жилою нерухомістю не заперечуються відповідачами у справі, і, по-друге, даний засіб набуття права власності можна віднести до первісного, через те, що права набувача не ґрунтуються на попередній власності, а залежать тільки від сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 Цивільного Кодексу України, а саме: тривалого, добросовісного, відкритого, безперервного володіння майном як своїм.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3, 16, 328, 344 ЦК України, ст.ст.5, 19, 76-82, 200 ч.3, 247 ч.2, 263-265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , право власності за набувальною давністю на об`єкт жилої нерухомості жилий будинок номер АДРЕСА_1 , із господарськими будівлями та спорудами, до складу якого входять: жилий будинок літ. «А», загальною площею 27,9 кв.м, житловою площею 9,8 кв.м, навіс літ. «а», сарай літ. «Б», погріб з вих. літ. «В», вбиральня-душ літ. «Т», паркан №1, хвіртка №2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І.О.