Житомирський апеляційний суд
Справа №294/748/19 Головуючий у 1-й інст. Мандро О. В.
Категорія 56 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу № 294/748/19 за позовом Дочірнього підприємства «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради про стягнення заборгованості по заробітній платі

за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради на рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Мандро О.В. у м. Чуднові,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив стягнути з ДП «Романівський лісгосп АПК» ЖОКАН «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради заборгованість по заробітній платі в сумі 13 112, 30 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що з 28.11.2008 по 04.02.2019 працював в ДП «Романівський лісгосп АПК» ЖОКАН «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради на різних посадах. Вказав, що Наказом № 41-П від 04.02.2019 його звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України у зв`язку із виходом на пенсію. Проте всупереч положенням ст. 47, 116 КЗпП України до теперішнього часу із ним не проведено остаточний розрахунок при звільненні, зокрема не виплачена заробітна плата за період з 28.11.2018 по 04.02.2019 (46 робочих днів) у сумі 13 112, 30 грн. У зв`язку із наведеним просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради на користь ОСОБА_1 10 052,45 грн заробітної плати, не виплаченої при звільненні, з одночасним утриманням з цієї суми податку з доходів фізичних осіб, зборів та інших обов`язкових платежів до державного бюджету та відповідних фондів. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про відшкодування судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДП «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначає, що позивач був відсутній на роботі у період із 28.11.2018 по 04.02.2019, що підтверджується табелями обліку робочого часу та актами відсутності на роботі протягом 46 робочих днів, у зв`язку із чим заробітна плата позивачу не нараховувалась, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства та підстав для його скасування немає. Зокрема, вказує, що в порушення вимог ст. 95 ЦПК України відповідачем долучені копії документів, які не засвідчені в порядку встановленому чинним законодавством (відсутня дата такого засвідчення) та відповідач не зазначив про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів. Інші доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, аналогічні мотивам, наведеним у рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вище викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до ь задоволення з наступних підстав.

Із трудової книжки позивача вбачається, що 16.03.2018 року його звільнено з роботи у зв`язку з скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Номер запису в трудовій книжці -11 (а.с.4-5).

23.11.2018 запис в трудовій книжці №11 визнано недійсним та поновлено позивача на попередній роботі розмітником хлистів 5-го розряду Бердичівського лісництва з 17.03.2018.

Згідно запису в трудовій книжці від 04.02.2019 позивача звільнено у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 38 КЗпП України (наказ №41-П від 04.02.2019).

В матеріалах справи міститься довідка відповідача від 27.02.2019 №128 про те, що ОСОБА_1 дійсно працював в ДП «Романівський лісгосп АПК» з 28 листопада 2008 року згідно наказу №338 від 28.11.2008 по 04 лютого 2019 року згідно наказу №41 від 04.02.2019 (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існують трудові відносини, а твердження відповідача про відсутність ОСОБА_1 на роботі протягом 46 робочих днів за умови його незвільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (прогул) свідчать про відсутність у відповідача законних підстав для такого звільнення, оскільки позивача звільнено з роботи за ст. 38 КЗпП України - за його заявою у зв`язку із виходом на пенсію.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно зі статтями 94, 97, 115 КЗпП України та статтями 1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основна заробітна плата це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку (стаття 29, 30 ЗУ "Про оплату праці").

Наказом Державного комітету статистики України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» затверджено та введено в дію з 01.01.2009 типові форми первинної облікової документації підприємств, установ, організацій, зокрема Типову форму № П-5 «Табель обліку використання робочого часу». У табелі обліку використання робочого часу символ «НЗ» означає «Неявки з нез`ясованих причин» до з`ясування обставин такої відсутності.

Заробітна плата працівнику, за період відсутності його на роботі з нез`ясованих причин, не нараховується та не виплачується.

Матеріалами справи підтверджено, що наказом ДП «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради №434 від 23.11.2018 ОСОБА_1 поновлено на роботі розмітником хлистів Бердичівського лісництва 5-го розряду із окладом 4495, 00 грн, вказано приступити до роботи з 28.11.2018 року та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.03.2018 року по 27.11.2018 року (а.с. 27).

Із зазначеним наказом ОСОБА_1 ознайомився 27.11.2018, проте від підпису про ознайомлення та отримання копії наказу відмовився, про що складено акт від 27.11.2018 року (а.с. 28).

Всупереч зазначеному, із 28.11.2018 по день звільнення 04.02.2019 ОСОБА_1 на роботу не з`явився та відповідно роботу не виконував, про що свідчать копії відповідних актів в матеріалах справи за вказаний період (а.с. 33-78).

Табелями обліку використання робочого часу Типової форми П-5 з 28.11.2018 по 04.02.2019 включно підтверджується, що протягом 46 робочих днів навпроти прізвища - ОСОБА_1 стоїть позначка НЗ , що означає «Неявка з нез`ясованих причин», тобто позивач на роботу не виходив (а.с. 79-82).

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 з 28.11.2018 по 04.02.2019 включно на роботу не виходив, а відповідно будь-яку роботу не виконував, оскільки докази зворотнього в матеріалах справи відсутні, до того ж сам позивач також не вказує, що він фактично працював у вказаний період, виходячи із наведених обставин та системного аналізу зазначених вище норм права, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для нарахування і виплати позивачу заробітної плати за період із 28.11.2018 по 04.02.2019 відсутні, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Твердження позивача, що він має право на виплату заробітної плати, оскільки він перебував із відповідачем в трудових відносинах є безпідставними, оскільки не доведено фактичне виконання позивачем роботи, яка підлягає оплаті згідно вимог ст. 1 Закону України «Про оплату праці», а відтак висновки суду в цій частині не відповідають нормам чинного матеріального законодавства.

Водночас слід зазначити, що законодавством не передбачено підстав для звільнення працівника, який не виходить на роботу, до з`ясування причини його відсутності. Роботодавець залишає за собою право прийняти рішення про застосування або незастосування дисциплінарного стягнення до працівника. А тому висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем не було звільнено позивача з роботи за прогул тривалістю 46 робочих днів, що свідчить про відсутність підстав для застосування положень пункту 4 частини 1 статті 40 КЗпП України, є неогрунтованими та не підтверджують фактичне виконання роботи позивачем.

Сумнівів у достовірності доказів, наданих відповідачем, у колегії суддів не виникає. До того ж позивачем, на порушення вимог ст. 12 ЦПК України щодо обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не доведено, що він у спірний період працював та виконував будь-яку роботу у ДП «Романівський лісгосп АПК».

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обгрунтованими, а рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає вимогами чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому в розумінні положень ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягає відшкодуванню ДП «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради у розмірі 2881, 50 грн за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради задовольнити частково.

Рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Судовий збір на користь Дочірнього підприємства «Романівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради у розмірі 2881, 50 грн компенсувати за рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді