Справа № 202/4077/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у період навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у період навчання, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення ним навчання а саме до 30 червня 2012 року, починаючи стягнення з дня звернення до суду з вказаною позовною заявою.

Вимоги позовної заяви обґрунтовані наступним. Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 у період з 1999 року по 2011 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, внаслідок чого вони мають спільну дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_3 Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 серпня 2011 року на відповідача було покладено обов`язок сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини до досягнення нею повноліття. 06 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 в Індустріальному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 77. На даний час третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є студентом другого курсу Дніпровського державного коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури за спеціальністю будівництво та цивільна інженерія, денної форми навчання. Термін завершення навчання 30 червня 2012 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище. Позивач ОСОБА_1 не має можливості самостійно утримувати сина, у зв`язку з чим вимушена булла звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Вважає, що відповідач має змогу надавити матеріальну допомогу на утримання сина на період його навчання.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами ОСОБА_1 погодився, та не заперечував проти участі в матеріальному забезпеченні сина на період навчання.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у період навчання підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду судом встановлено, що у період з 1999 року по 2011 рік позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем на даний час припиненні та позивач ОСОБА_1 06 березня 2019 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 в Індустріальному районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 77 (а.с.5).

Відповідно до довідки № 4560 від 12 червня 2019 року, виданої Дніпровським державним коледжем будівельно-монтажних технологій та архітектури, ОСОБА_3 є студентом 2 (другого) курсу, групи СТС-17 1/9 Дніпровського державного коледжу будівельно-монтажних технологій та архітектури за спеціальністю Будівництво та цивільна інженерія. Форма навчання - денна. Термін завершення навчання - 30 червня 2012 року. (а.с.6).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ч. 1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що повнолітній ОСОБА_3 , який продовжує навчання, знаходиться на утриманні позивача, що не заперечувалось сторонами у справі.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина не надає.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог позивача про стягнення аліментів на повнолітнього сина.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Суд враховує, що спільна дитина позивача та відповідача продовжує навчання, обопільний обов`язок батьків з утримання дитини, відсутність у відповідача інших утриманців, його визнання позовних вимог та визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позовної заяви, а саме: 19 червня 2019 року і до закінчення навчання, тобто до30 червня 2021 року.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст.16, 182, 191, 198, 199, 200, 201 СК України та керуючись ст.ст.12 ,81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у період навчання - задовольнити .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) з 19 червня 2019 року і до закінчення строку навчання 30 червня 2021 року, але не більш ніж до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 29 серпня 2019 року.

Суддя Л.П. Слюсар