Справа № 404/7547/17
Номер провадження 2/404/1151/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, просив стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду в сумі 5576 грн. 90 коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн. та понесені судові витрати по справі.

19 листопада 2018 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи нового розрахунку компенсації витрат на ремонт, відповідно якого вказано, що матеріальна шкода спричинена у результаті затоплення становить 9 178 грн. 84 коп. /а.с.54-58/.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 . Поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2 України проживає відповідач по справі ОСОБА_2 .

23 жовтня 2017 року, внаслідок недбалого поводження з унітазом та каналізаційними мережами відбулось залиття квартири позивача каналізаційними стоками. В зв`язку з чим було складено акт обстеження квартири про затоплення квартири, яким було встановлено, що у ванній кімнаті та на кухні позивача було затоплено стелю, стіни та підлогу. Через залиття квартири, вона втратила первинний зовнішній вигляд та потребує подальшого відновлення.

Вказано, що причиною затоплення квартири позивача є забиття унітаза та внутрішньоквартирної каналізаційної системи в квартирі відповідача.

Акт обстеження квартири було складено відповідно до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

Сплачувати кошти за проведення відновлювального ремонту внаслідок пошкодження квартири відповідач в добровільному порядку відмовляється, оскільки вважає, що його вина відсутня.

Попередня вартість відновлювального ремонту становить 5576 грн. 90 коп., сума остаточної вартості відновлювального ремонту може бути уточнена після проведення судової експертизи, в разі не згоди відповідача.

Зазначено, що залиття квартири позивача має постійних характер, відповідач по справі періодично заливає його холодною водою, а в даному випадку залив каналізаційними стоками та фекаліями.

Вважає, що залиття, яке відбулося із вини відповідача, призвело до завдання йому і моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню. Сам факт залиття квартири призвів до його моральних страждань, що проявляються в прийнятті мір до відновлення житла, а також по обов`язку доводити в суді своє право на відшкодування шкоди. Тому, враховуючи наведене, а також вимоги розумності та справедливості, оцінює моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Позовні вимоги позивачем пред`явлено на підставі статей 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 151 ЖК України, статей 27, 31, 57, 60, 61, 118-120 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання /а.с.23/.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 лютого 2018 року визначено здійснення розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання /а.с.30-31/.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлений позов у повному обсязі та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Додатково пояснив, що залиття його квартири сталось 12 жовтня 2017 року, до ЖЕО № 4 він звернувся 13 жовтня. Квартиру було оглянуто комісією 18 жовтня, при цьому відповідач до своєї квартири не пустив нікого. 23 жовтня 2017 року відповідач пустив до квартири, де було виявлено проблеми з каналізацією. Після того, як відповідач провів заміну унітазу та труби залиття не було. Розрахунок вартості відновлювального ремонту був здійснений «Майстер за час». Вказав, що на даний час квартира ним відремонтована.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відзив на позов не надавав.

Свідок ОСОБА_3 , начальник дільниці ЖЕО №4, в судовому засіданні пояснила, що в жовтні 2017 року надійшла заявка від позивача про те, що його підтоплюють з верхнього поверху. Був здійснений вихід за адресою позивача, встановлено, що дійсно відбувається підтоплення, проте виявити, що тече не могли. Відповідача в цей день дома не було. Рекомендували позивачу розібрати нішу де знаходяться труби та поспілкуватися з власником квартири поверхом вище. Після свят, ОСОБА_1 зателефонував знову в ЖЕО та був вихід з слюсарем. Попасти в квартиру відповідача не могли, ходили днів 10. Тільки після погрози викликати поліцію, відповідач надав доступ до своєї квартири, де було виявлено проблеми з каналізацією. У ванній кімнаті побачили рушники обмотані навколо унітазу, а коли відкрили кришку побачили повний унітаз фекалій. Підтоплення було не постійним, а саме коли мешканці були дома. Власник квартири АДРЕСА_2 на контакт не йшов, пообіцяв змінити труби та унітаз. Коли змінив труби та унітаз протікати перестало. Залиття квартири позивача відбулось 12 або 13 жовтня, 13 жовтня він звернувся до ЖЕО, 18 жовтня було відвідування, а 23 жовтня вдалось потрапити в квартиру відповідача і був складений акт. Були виявлені пошкодження у ванній кімнаті та на кухні.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 жовтня 1999 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 /а.с.14.

Відповідно до довідки № 13894 виданої 23 листопада 2017 року КП «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Склад сім`ї 6 осіб: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_8 - дочка, ОСОБА_9 - онука /а.с.12/.

Відповідач ОСОБА_2 згідно довідки № 13895 виданої 23 листопада 2017 року КП «ЖЕО №4» Кіровоградської міської ради є власником квартири АДРЕСА_2 . Склад сім`ї: ОСОБА_10 - дружина, ОСОБА_11 - син, ОСОБА_12 - дочка /а.с.11/.

Зазначена квартира розташована над квартирою позивача.

Відповідно до акту про залиття, що трапилось на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) 23 жовтня 2017 року складеного членами комісії у складі: начальника дільниці КП «ЖЕО №4» ОСОБА_3 , слюсарі-сантехніки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 вказано, що 23 жовтня 2017 року в кв. АДРЕСА_1 трапилось залиття каналізацією, а саме при обстеженні встановлено, що в кв. 21 при залитті пошкоджено стелю, стіни, підлогу в ванній кімнаті та на кухні. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі каналізації є забиття унітаза та внутрішньо квартирної каналізаційної системи власником кв. АДРЕСА_2 . Власнику квартири 21 рекомендовано звернутись до суду для відшкодування заподіяних збитків згідно діючого законодавства /а.с.6/.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує те, що особою, з вини якої його майну було завдано шкоди, є відповідач ОСОБА_2 .

Частиною 3 статті 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. Збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є обставини щодо:

- факту залиття квартири

- особи-завдавача шкоди

- причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у вигляді шкоди

- вини завдавача шкоди у завданні збитків

- розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири.

Так, в матеріалах справи міститься наданий позивачем акт про залиття, що трапилось на системі централізованого опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) 23 жовтня 2017 року /а.с. 6/, зі змісту якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в кв. АДРЕСА_1 трапилось залиття каналізацією, а саме при обстеженні встановлено, що в кв. 21 при залитті пошкоджено стелю, стіни, підлогу в ванній кімнаті та на кухні. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі каналізації є забиття унітаза та внутрішньоквартирної каналізаційної системи власником кв. АДРЕСА_2 . Акт підписаний членами комісії та завірений начальником КП «ЖЕО № 4».

Існує нормативно визначений Порядок складання акту про залиття, аварії квартир. Він регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта.

Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Зазначається присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття.

Акт має бути підписаний всіма членами комісії.

Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та особами з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир, шляхом його підписання.

Окрім цього, в актах повинна бути вказана причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: «чітко зазначити причини, а саме несанкціоноване втручання мешканців кв. №___ у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.».

Наданий суду позивачем акт про залиття, що трапилось на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) 23 жовтня 2017 року, не відповідає встановленому Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). В акті відсутні підписи мешканців квартир про ознайомлення з актом, відсутнє будь-яке зазначення про те, що вказані мешканці відмовились підписувати його. З викладеного вбачається, що з вказаним актом не ознайомлені мешканці квартир.

Будь-яких інших належних доказів, які б свідчили про те, що особою-винуватцем залиття квартири позивача є відповідач ОСОБА_2 позивачем суду не надано.

Частиною 1 статті 103 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з частинами 2, 3 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

В ході судового розгляду справи клопотання про призначення в даній цивільній справі судової експертизи з метою з`ясування причин залиття квартири та осіб, винних в такому залитті, позивачем не заявлялось. Позивач посилався на ту обставину, що відповідач в судові засідання не з`являється, проти суми відновлювального ремонту не заперечує, тому відсутні підстави для призначення експертизи.

Суду не було надано підготовлених на замовлення позивача експертних висновків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що в даній цивільній справі позивачем не доведено за допомогою належних засобів доказування того факту, що залиття, яке мало місце в належній йому на праві власності квартирі 23 жовтня 2017 року з вини відповідача, оскільки матеріали справи таких доказів не містять, а є лише виключно припущеннями.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Так, статтею 81 ЦПК України встановлено правила обов`язку доказування і подання доказів в цивільній справі.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною 5 вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Згідно ж з частиною 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Наявні в матеріалах справи фотокартки, розрахунки суми збитків та копії чеків, надані позивачем, не відповідають правилам належності та допустимості доказів, оскільки на даних документах відсутні необхідні ідентифікуючі ознаки, які б свідчили про те, що дані докази стосуються саме квартири позивача.

Суд, також звертає увагу на те, що посилання позивача на те, що залиття його квартири трапилось внаслідок забиття унітаза та внутрішньоквартирної каналізаційної системи в квартирі відповідача мають форму суб`єктивних припущень і не доведені належним чином.

При цьому, згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 23.08.2017 року у цивільній справі № 676/4719/15-ц, обов`язок доведення факту залиття квартири покладається на позивача.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено факту завдання йому майнової шкоди саме відповідачем, як і вини останнього в завданні шкоди, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування майнової шкоди.

Оскільки, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди є похідною позовною вимогою, враховуючи вищевикладений висновок суду, в її задоволенні теж слід відмовити.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати, понесені позивачем, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно залишити за ним.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 22, 23, 386, 1166, 1167, 1192 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок залиття квартири - залишити без задоволення.

Судові витрати залишити по понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 12.08.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда