КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7898/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Київ

Справа № 362/634/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року, постановлену у складі судді Лебідь-Гавенко Г.В., про повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу

за заявою Комунального підприємства «Васильківтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення,

встановив:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за заявою Комунального підприємства «Васильківтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення - повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказувала, що підставами для повернення заяви слугувало те, що у відповідності до ч.5 ст. 170 ЦПК України нею не було долучено до матеріалів справи документ, що підтверджує сплату судового збору. Разом з тим, спеціальна норма, яка визначає порядок оплати судового збору, встановлена п.2 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суд послався на неіснуючу норму, а саме п.4. ч.5 ст. 170 ЦПК України, відповідно до якої до заяви про скасування судового наказу не долучено наказ, що оспорюється. Разом з тим, в ЦПК відсутня норма щодо обов`язкового долучення судового наказу, що оспорюється. Натомість в п. 4 ч.3 ст. 170 ЦПК України міститься вимога, згідно з якою, заява про скасування судового наказу повинна містити наказ, що оспорюється. В правовому розумінні даної норми, в заяві про скасування судового наказу повинна міститись вказівка, який саме судовий наказ оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що подана заява про скасування судового наказу оформлена неналежним чином, оскільки всупереч п. п.4, 5 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу не долучено наказ, що оспорюється, а також не додано квитанцію про сплату судового збору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13 лютого 2019 року Васильківським міськрайонним судом Київської областівидано судовий наказ № 362/634/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Васильківтепломережа» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення на суму 11553,47 грн.

7 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області усправі № 362/634/19. В заяві про скасування судового наказу посилається на те, що загальна сума заборгованості за надані послуги з централізованого опалення є спірною, а тому існує цивільно-правовий спір, у зв`язку з чим судовий наказ підлягає скасуванню.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання повинна відповідати положенням, встановленим ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст.170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 ст. 170 ЦПК України встановлено перелік документів, що додаються до заяви про скасування судового наказу, а саме: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

З викладеного вбачається, що цивільно-процесуальним законодавством, зокрема п. 1 ч.5 ст. 170 ЦПК України, передбачено обов`язкове подання до заяви про скасування судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про скасування судового наказу подана з порушенням вимог п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, висновок суду першої інстанції про повернення заяви без розгляду з підстав неподання квитанції про сплату судового збору є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що спеціальна норма, яка визначає порядок оплати судового збору, встановлена п.2 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу, колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу.

Разом з тим, 03 жовтня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, доповнено пп.4-2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», яким встановлено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи те, що за загальним правилом наступний закон з того ж питання скасовує дію попереднього закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу необхідно сплатити судовий збір відповідно до пп. 4-2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, цивільно-процесуальним кодексом, яким визначено вимоги щодо форми і змісту заяви про скасування судового наказу, та який має вищу юридичну силу, чітко передбачено подання до заяви про скасування судового наказу документу, що підтверджує сплату судового збору.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно вказав на ненадання заявником наказу, що оспорюється, колегія суддів вважає слушними, проте такі доводи у даному випадку на правильність висновку суду про наявність підстав для повернення заяви не впливають, оскільки заява подана з порушенням п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, тому відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України суд дійшов вірного висновку про повернення її без розгляду.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.