КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року

справа 361/6937/18

провадження № 22-ц/824/7114/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року у складі судді Дутчака І. М. в справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 року у задоволенні Заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, судом не досліджені усі обставини справи, не прийняті до уваги усі докази та не надано їм оцінки. Під час розгляду справи сумнівів участі заявника у справі за позовом прокурора не виникало.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не є учасником справи у ході якої були застосовані заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок, який на момент вжиття заходів не належав ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у провадженні Броварського міського суду Київської області перебувала цивільна справа №2-75/1997 за позовом прокурора м. Бровари про визнання недієздатною ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 23 травня 1997 року прийнято відмову прокурора м. Бровари від заявленого позову, а провадження у справі закрито, оскільки ОСОБА_2 , яку прокурор просив визнати недієздатною, повернулася у свій будинок та ОСОБА_1 не перешкоджає їй проживати у буд АДРЕСА_1 . Претензій до покупця ОСОБА_1 , з якою вона уклала угоду купівлі-продажу будинку, не має.

За повідомленням Київського обласного державного нотаріального архіву за вих. №39 від 30 січня 2019 року в Алфавітній книзі реєстрації заборон за 1956-1995 роки існує запис про накладення заборони щодо гр. ОСОБА_2 .

У додатку до цього повідомлення Київським обласним державним нотаріальним архівом надано лист за підписом голови Броварського міського суду Київської області Панченко О.І. від 11 грудня 1995 року за вих. №1243, з якого слідує, що у зв`язку із розглядом зазначеної цивільної справи за позовом прокурора м.Бровари (в порядку ст. 256 ЦПК України) про визнання недієздатною ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , судом було накладено арешт.

Відповідно до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №141275169 від 16 жовтня 2018 року накладено арешт на будинок АДРЕСА_1 .; дата виникнення: 12.12.1995 р. ( а.с. 10).

Статтею 158. ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.05.2016 року вказано, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

ОСОБА_3 не була стороною по справі за позовом прокурора про визнання недієздатною ОСОБА_2 .

Відповідно до договору дарування від 16.03.1993 року ОСОБА_4 передала у дар ОСОБА_5 будинок АДРЕСА_2 . Отже, ОСОБА_4 не належало майно, на момент вжиття заходів забезпечення позову на яке було накладено арешт судом.

Таким чином, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 05 березня 2019 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для їх скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2019 залишити без змін

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року

Суддя-доповідач

Судді