КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/3222/19 Головуючий у суді першої інстанції: Петришин Н.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Петренко Світлани Василівни - представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна Олексія Івановича, треті особи: Комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг», Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна Олексія Івановича, треті особи: Комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг», Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Одночасно ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк».

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції свого рішення не мотивував, не звернув уваги на те, що позивачем ОСОБА_2 не додано жодного документа, який би підтверджував, що квартира АДРЕСА_1 може бути відчужена на користь третіх осіб, а також існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, у разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» спірного нерухомого майна. До того ж, постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції не вирішив питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення відповідно до статті 154 ЦПК України.

У судовому засіданні представник відповідача AT «Укрсоцбанк» Петренко С.В. підтримала доводи апеляційної скарги. Позивач ОСОБА_2 , відповідачі: Державний реєстратор Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестун О.І., та треті особи: Комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг», Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах її доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 є співмірним заходом із заявленими позовними вимогами позивача.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна Олексія Івановича, треті особи: Комунальне підприємство «Агенція адміністративних послуг», Служба у справах дітей Броварської міської ради Київської області, в якому просила визнати протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, винесене державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуном О.І. від 14 квітня 2014 року, яким здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуном О.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 квітня 2014 року, яким внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 31161248 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 106; скасувати реєстраційний запис державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна О. І . про право власності № 31161248 від 14 квітня 2019 року на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк».

З метою забезпечення позову просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить відповідачу АТ «Укрсоцбанк» на підставі рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Верестуна О.І.

В обґрунтування доводів забезпечення позову посилалась на те, що перереєстрація спірної квартири відбулася без згоди та відома позивача, тому остання звернулася із вимогами про оскарження рішення державного реєстратора. Станом на день звернення до суду власником квартири є відповідач АТ «Укрсоцбанк», з наданими правомочностями щодо розпорядженням нерухомим майном на свій розсуд, що у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, колегія суддів виходить з такого.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявна тоді, коли у сторони спору є можливість розпорядитися об?єктом прав, що став предметом спору.

Саме з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача (ів) на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з положеннями статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Подані позивачем та досліджені судом першої інстанції письмові докази свідчать про те, що відповідачем АТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателем спірного нерухомого майна, за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізовано у позасудовому порядку право на задоволення вимог кредитора (АТ «Укрсоцбанк») шляхом передачі іпотекодержателю (банку) права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , про що здійснено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк» (а.с. 9).

З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд першої інстанції правильно встановив, що між сторонами у справі виник спір щодо прав на квартиру АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_2 , як особа, що зареєстрована та проживає в ній разом з членами сім`ї, відстоює своє право на житло шляхом оспорювання у судовому порядку як підстави виникнення у відповідача АТ «Укрсоцбанк» права на позасудовий спосіб захисту за договором, так і законність проведення реєстраційних дій щодо перереєстрації у позасудовому порядку права власності на спірну квартиру за АТ «Укрсоцбанк».

Обираючи захід до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, судом першої інстанції враховано, що юридично закріплене право власності надає можливість власнику самостійно вирішувати юридичну і фактичну долю майна шляхом його відчуження іншим особам, зміни його стану чи призначення тощо, а тому з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно судом правомірно накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Колегія суддів вважає обґрунтованими підстави та мотиви ухвали суду першої інстанції для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що є предметом спору, і відхиляє доводи апеляційної скарги АТ «Укрсоцбанк» про те, що оскаржувана ухвала постановлена без належної оцінки наданих позивачем доказів та їх належного обґрунтування.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині не вирішення судом першої інстанції питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, колегія суддів виходить з такого.

Вимоги щодо змісту і форми ухвали суду визначено статтею 260 ЦПК України. Відповідно до частини сьомої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуальної норми, суд має право, втім він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Проте, жодна із обставин, перерахованих у частині третій статті 153 ЦПК України, судом першої інстанції встановлена не була.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Петренко Світлани Василівни - представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді: