Ухвала

09 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 153/187/17

провадження № 61-33042св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року в складі колегії суддів: Берегового О. Ю., Матківської М. В., Луценка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У лютому 2017 рокуПублічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення -заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору від 30 березня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 6 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість у сумі 117 159,54 грн, яка складається із 16 571,73 грн - заборгованість за кредитом; 97 693,38 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 2 894,43 грн - заборгованість за пенею та комісією.

Враховуючи наведене, ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 30 березня 2011 року в розмірі 105 971,73 грн, яка складається з: 16 571,73 грн - заборгованості за кредитом, 89 400,00 грн - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 10 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущений строк звернення до суду з позовом, про застосування якого заявлено стороною у справі.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 30 березня 2011 року, б/н в загальному розмірі 105 971,73 грн, яка складається з наступного: 16 571,73 грн - заборгованість за кредитом, 89 400,00 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_1 вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого боргу перед банком, а тому перебіг позовної давності перервався та починався заново, таким чином, на час пред`явлення банком позову до суду, а саме 10 лютого 2017 року трирічний строк позовної давності не сплив.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що надані позивачем докази на підтвердження здійснення відповідачем платежів є неналежними, оскільки подані в порушення вимог статті 27 ЦПК України. При прийнятті оскаржуваного рішення апеляційним судом неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

12 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Вінницької області від 13 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська