ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №592/767/19

Номер провадження 22-ц/816/4445/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сумська міська рада,

третя особа - державний реєстратор Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Приходько Ірина Миколаївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року в складі судді Чернобая О.І., постановлене у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у січні 2019 року, позивач просив суд зменшити розмір частки з 986/1000 до 945/1000 у будівлі гуртожитку під літ. А - V, загальною площею 2445,7 кв.м, житловою площею 1190 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг у м. Суми Приходько Ірину Миколаївну внести відповідні відомості щодо зменшення розміру частки гуртожитку з 986/1000 до 945/1000. Визнати за ОСОБА_1 право власності на окремий об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 4 - х кімнатну квартиру, загальною площею: 95,6 кв.м., житловою площею: 54,6 кв.м.

Свої вимоги мотивував тим, що будучи співвласником 986/1000 часток будівлі гуртожитку загальною площею 2445,7 кв.м., розташованого за адресо: АДРЕСА_1 , отримав дозвіл на проведення будівельних робіт по переплануванню кімнат під квартиру у вказаному гуртожитку. Закінчивши будівельні роботи в кінці 2008 року, позивач здав побудовану 4-х кімнатну квартиру в експлуатацію. Зазначає, що право власності було зареєстровано у встановленому законом порядку КП «Сумське МБТІ» 15.01.2009 р. у реєстровій книзі № 57 за реєстраційним номером 1987, а згодом ці відомості були перенесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Вказує, що зазначена квартира не може вважатися гуртожитком. В результаті перебудови приміщень першого поверху гуртожитку загальною площею 100,56 кв.м. у квартиру, її площа зменшилась з 100,56 кв.м. до 95,6 кв.м. за рахунок облаштування у коридорі загального користування перегородок та вирівнювання стін гіпсокартоном. Зазначає, що йому стало відомо, Сумська міська рада 20.06.2018 року прийняла рішення про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку по АДРЕСА_1 , а 17.09.2018 року державним реєстратором Центру надання адміністративних послуг у м. Суми Приходько Іриною Миколаївною було прийнято рішення про проведення права власності на 986/1000 часток будівлі гуртожитку від загальної площі 2445,7 кв.м. за Сумською міською радою. Таким чином Сумська міська рада стала власником частини гуртожитку куди входить окремий об`єкт нерухомого майна - 4-х кімнатна квартира на першому поверсі.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не звернув увагу на те, що позивач у процесі виконання будівельних робіт у повній відповідності до чинного законодавства став власником новоствореного у процесі реконструкції окремо визначеного нерухомого майна: 4 - х кімнатної квартири, якій було присвоєно № 1, оскільки його право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку КП «Сумське МБТІ» 15.01.2009 р. у реєстровій книзі № 57за реєстраційним номером 1987, а згодом зазначені відомості були перенесені у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Зазначає, що виготовлений ФОП ОСОБА_4 технічний паспорт містить не співпадання площи та розміру частки гуртожитку з площею та розміром, зазначеним в рішенні Сумської міської ради № 3607-МР від 20.06.2018, що є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності. Вказує, що на момент реєстрації права власності відповідачами у встановленому законом порядку фактично виділився окремий об`єкт нерухомого майна - окрема 4-кімнатна ізольована квартира.

Від відповідача - державного реєстратора управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Приходько І.М. до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній зазначає, що ним була розглянута заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_1 . Вказує, що представником Сумської міської ради було подано всі перелічені законодавством документи для здійснення державної реєстрації права комунальної форми власності. Зазначає, що у разі зміни технічних характеристик об`єкта, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру, за заявою власника чи іншого право набувача, обтяжувала, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. А тому в разі внесення відповідного уточнюючого рішення Сумською міською радою про зменшення частки у комунальній власності на вищевказаний об`єкт за заявою власника вносяться відомості у відповідний запис про державну реєстрацію прав у встановлений законодавством спосіб, а в разі відмови у скасуванні такого запису, заінтересовані особи не позбавлені права звернутися до суду. Просив відмовити а задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача - Сумської міської ради, до суду не надходив.

Позивач апеляційну скаргу в судовому засіданні підтримав. Просив її задовольнити.

В своїй промові вказав на допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а саме, суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представники відповідачів до апеляційного суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір купівлі - продажу частини гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 було скасовано, крім того, свідоцтво про право власності на цю частину за ним теж було скасовано, а тому підстави для зменшення розміру частки гуртожитку та визнання за позивачем права власності на квартиру № 1 за вказаною адресою немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, а дане рішення підлягає скасуванню виходячи з такого.

Предметом спору є розмір частинки та право власності на частину житлового приміщення, вартість якої за договором купівлі-продажу частини гуртожитку від 18.05.2007р. відбувся за ціною 550000грн., що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних, а тому відповідно до ч.6 ст. 19 ЦПК України не може бути визнана малозначною.

Частинами 1 4, ст. 274 цього Кодексу наведено перелік справ, які розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження і не можуть бути розглянуті за таким порядком.

Згідно п.4 ч.1та ч.3 ст.376 цього Кодексу порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

За таких обставин апеляційний суд скасовує оскаржене рішення в ухвалює нове, яким відмовляє у задоволені позову за таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2007 ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу купив, а ВАТ «Сумське АТП 15928» продав 986/1000 часток гуртожитку, за номером АДРЕСА_1 . Житлова площа будівлі, частку від якої придбав ОСОБА_1 становить 1190,0 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив перебудову кімнат гуртожитку у чотирикімнатну квартиру і 04.11.2008 йому було видано свідоцтво про право власності на частку гуртожитку, реконструйовану у 4-х кімнатну квартиру. На підставі цього свідоцтва 15.01.2009 відбулась державна реєстрація його речового права на цей об`єкт нерухомого майна.

20.06.2018 року Сумською міською радою прийнято рішення від 20.06.2018 року № 3607-МР про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Як підтвердив позивач на даний час і договір купівлі-продажу 986/1000 частин гуртожитку і свідоцтво про на право власності на нерухоме майно визнані в судовому порядку недійсними. Рішення набрали законної сили. Але на даний час за ОСОБА_1 не скасована реєстрація його речового права на цей об`єкт нерухомого майна, тому він вважає, що у нього існує право власності на спірне жиле приміщення, яке порушуються внаслідок прийняття міською радою рішення щодо переведення цього об`єкту нерухомого майна до об`єктів комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено у ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже законом чітко визначено, що звернення до суду власника за захистом свого права власності пов`язується з умовами, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, та при втраті документа, що посвідчує право власності.

Як підтвердив позивач документи на підставі, яких він набув право власності на реконструйовану 4-х кімнату квартиру, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.11.2008, скасовано і тому обґрунтовуючи свої вимоги про визнання за ним права власності на цей об`єкт нерухомого майна тільки через існування не скасованої державної реєстрації на підставі вже визнаного в судовому порядку недійсним документа, що посвідчував його право власності не ґрунтуються на приписах наведеної норм матеріального права.

Сумською міською радою 20.06.2018 р. було прийнято рішення за яким будівля гуртожитку за номером АДРЕСА_1 була зарахована до комунальної власності територіальної громади міста суми з метою реалізації прав мешканців гуртожитку на приватизацію зайнятих житлових приміщень у гуртожитку на підставі п.5 ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку».

Цим рішенням не зачіпаються права позивача, який до цього часу проживає у спірній 4-кімнатній квартирі і використовує її за цільовим призначенням.

Щодо вимоги про зменшення розміру його частки, яка вказана у договорі купівлі-продажу частини гуртожитку, то таке штучне питання порушено позивачем з метою подальшого закріплення свого права власності на об`єкт нерухомого майна при відсутності правовстановлюючих документів, які б засвідчити за ним такого права, оскільки представлені ним технічні документи інвентаризації та з перепланування кімнат у гуртожитку під квартиру засвідчують тільки технічний стан приміщення, приведений за пропонованим планом перепланування, а ні підтверджують виникнення у нього права власності.

За таких обставин апеляційний суд визнає вимоги такими, що не ґрунтуються на законі і тому відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 липня 2019 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради про зменшення розміру частки та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І.Криворотенко