ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Харків

справа № 639/3181/18

провадження № 22-ц/818/2930/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретарів судового засідання - Плахотнікової І.О., Соколової А.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Національний науковий центр «Інститут метрології», генеральний директор Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмаков Павло Іванович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Національного наукового центру «Інститут метрології», генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмакова Павла Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона є дипломованим спеціалістом і працює на посаді архітектора ІІ категорії Національного наукового центру «Інститут метрології» з 2010 року, отримуючи заробітну плату згідно штатного розпису. Це є основним місцем роботи позивача, інших місць роботи за сумісництвом позивач не має.

У 2016 році позивач народила дитину та оформила відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Так, позивач 21 березня 2018 року подала до ННЦ «Інститут метрології» (відповідача) заяву, якою виявила бажання почати працювати з 22.03.2018 року вдома на посаді архітектора ІІ категорії з окладом згідно штатного розпису у період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та просила видати відповідний наказ.

Однак, такого наказу видано не було. Натомість позивачу було надано відповідь, відповідно до якої її було повідомлено, що характер роботи архітектора ІІ категорії виключає можливість праці вдома.

30 березня 2018 року позивач повторно звернулась з заявою, в якій також просила перевести її на роботу вдома та у разі відмови зазначити норми КЗпП України, які є підставою для відмови у виданні наказу.

25.04.2018 року позивачу було надано відповідь, яка не містила посилань на норми КЗпП України.

На думку позивача, висловленого її письмового бажання працювати вдома є достатньо для початку роботи і роботодавець для цього зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів, а це видача відповідного наказу.

Позивач зазначає, що для її роботи вдома непотрібне укладання окремого договору, оскільки вказане не передбачене діючим законодавством, і вона може працювати як за основним місцем роботи так і за іншим. Вдома вона має всі необхідні умови для виконання її посадових обов`язків. Однак всупереч вимогам закону роботодавець не вжив заходів для огляду її робочого місця.

Після уточнення позовних вимог просила визнати незаконною бездіяльність генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмакова Павла Івановича з не огляду і не визначення робочого місця вдома та не видання наказу про початок праці ОСОБА_1 вдома з 22.03.2018 р. на посаді архітектора II категорії з окладом згідно штатного розпису у період її знаходження у відпустці по догляду за дитиною до трьох років за її письмово виявленим бажанням; визнати незаконною бездіяльність роботодавця - Національного наукового центру «Інститут метрології», з не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної заробітної плати згідно штатного розпису, починаючи з 22.03.2018 р.; поновити конституційне право ОСОБА_1 на працю - зобов`язати генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» видати наказ про визначення робочого місця вдома та допуск до виконання посадових обов`язків і початок праці ОСОБА_1 вдома на посаді архітектора II категорії з окладом згідно штатного розпису у період її знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов`язати Національний науковий центр «Інститут метрології» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячний середній заробіток на посаді архітектора II категорії у розмірі відповідно до окладу, визначеного шатним розписом, починаючи з 22 березня 2018 року до фактичного виконання судового рішення про зобов`язання видати наказ про початок праці ОСОБА_1 вдома на посаді архітектора II категорії з окладом згідно штатного розпису у період її знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; зобов`язати генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» привести колективний договір у відповідність до ч. 8 ст. 179 КЗпП України та ст. 18 Закону України «Про відпустки», а саме - спонукати його ініціювати перед іншою стороною договору - Первинною профспілковою організацією ННУ «Інститут метрології», внести до колективного договору зміни в частині визначених прав працівників шляхом їх доповнення правом працівників, що перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у передбачених законом випадках шестирічного віку працювати за письмово висловленим бажанням на умовах неповного робочого часу або вдома, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 березня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було відновлено порушене конституційне право позивача на працю. Судом до спірних правовідносин не було застосовано аналогію закону, принцип Верховенста Права, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про відпустки» та ч. 8 ст. 179 КЗпП України. Суд першої інстанції помилково послався на предмет діяльності відповідача, який визначений Статутом, не звернувши уваги на п.3.2 та п. 5.2 вказаного Статут. Вказує, що позиція відповідача, яку прийняв суд, щодо неможливості виконання роботи вдома за характером робіт полягала в тому, що дві з усіх існуючих позицій посадової інструкції архітектора ІІ категорії неможливо виконати вдома, між тим позивач просила лише визначити її робоче місце вдома, а не в ННЦ «Інститут метрології». Посилається на те, що межі позову стосуються захисту порушеного права на працю шляхом визначення робочого місця вдома, а суд виходить за межі позовних вимог та надає неправильну оцінку аргументам відповідача, який штучно намагається видати позовні вимоги позивача за позовні вимоги працювати вдома, як у замкнутому просторі. Суд безпідставно послався на нормативно-правові акти СРСР, хоча вони мають діяти лише в частині, що не суперечить Конституції та законам України. Судом також не було взято до уваги дискримінаційне ставлення до позивача з боку керівництва ННЦ «Інститут метрології». Звертає увагу на те, що судом першої інстанції було встановлено, що відповідачами не виконані вимоги закону, щодо обстеження житлово-побутових умов позивача.

Відповідачі Національний науковий центр «Інститут метрології» та генеральний директор Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмаков П.І. надали до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відзив мотивований тим, що позовні вимоги ґрунтуються на власних міркуваннях позивача та довільному тлумаченні позивачем надомної праці, а не на положеннях нормативно-правових актів. Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що за характером робіт та технологією виробництва посадові обов`язки архітектора другої категорії ОСОБА_1 неможливо виконувати в надомних умовах. Вказує, що судом було обґрунтовано встановлено, що характер роботи архітектора має ряд особливостей, які унеможливлюють встановлення надомної праці. Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що архітектурне проектування є колективною розумовою діяльністю і об`єднує знання, навички, труд широкого кола спеціалістів - архітекторів, конструкторів, технологів, електриків, сантехніків та ін. Крім того, посилається на те, що законодавством не передбачено частково надомну працю. Зазначає, що законодавство не визначає, що жінка під час відпустки по догляду за дитиною до трьох років може реалізувати своє бажання працювати виключно на підприємстві, на якому вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивачем не надано доказів, які б свідчили про порушення відповідачами прав, передбачених ст.. 43 Конституції України. Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що право позивача на працю та оплату праці відповідачами не порушено.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом т.в.о. генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» М.І. Кравченко від 30 березня 2010 року № 59-К на підставі особистої заяви було прийнято ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_1 ) на роботу з 31 березня 2010 року на посаду архітектора 3 категорії в ТВ НКТЦ з окладом 1 700, 00 грн. на місяць. (а.с. 92, 93, 95)

Наказом генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» О.С. Дудолад від 13.06.2013 року № 110-К ОСОБА_1 ( до шлюбу ОСОБА_1 ) архітектора 3 категорії ТВ КТЦ переведено з 1 червня 2013 року на посаду архітектора 2 категорії у тому ж підрозділі з окладом 3 100, 00 грн. на місяць. (а.с. 94, 95)

Протоколом № 1 від 12.08.2014 року було затверджено на конференції трудового колективу Колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом Національного наукового центру «Інститут метрології» на 2014-2018 роки. (а.с. 101-110)

З вказаним колективним договором були ознайомлені усі працівники Національного наукового центру «Інститут метрології».

Як вбачається з особової картки працівника ОСОБА_1 з 08.08.2016 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Вказане не заперечувалося і сторонами у судовому засіданні.(а.с. 99-100)

21 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмакова П.І. із заявою, в якій просила видати наказ про початок її праці на посаді архітектора ІІ категорії ННЦ «Інститут метрології» під час знаходження у відпустці по догляду за дитиною до трьох років - з 22 березня 2018 року, з окладом згідно штатного розпису з визначенням її робочого місця - вдома (за місцем її постійного проживання). (а.с. 16)

З метою сприяння розгляду та задоволення її заяви 22 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до голови профспілки Національного наукового центру «Інститут метрології» із заявою, в якій просила прийняти міри до сприяння реалізації її прав на працю вдома, поки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відповідно до ст. 18 Закону України «Про відпустки» та видачі відповідного наказу директора ННЦ «Інститут метрології». (а.с. 28)

На заяву від 21 березня 2018 року про початок праці ОСОБА_1 вдома, Генеральним директором Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмаковим П.І . 23 березня 2018 року було надано відповідь за № 008/13-825, з якої вбачається, що ряд посадових обов`язків архітектора ІІ категорії за характером робіт не можуть бути виконані виключно вдома, а й передбачають виїзди на об`єкти, опрацювання технічних паспортів на об`єкти, які зберігаються в інших підрозділах ННЦ «Інститут метрології» та іншої технічної документації.

Враховуючи, що технічна документація віднесена до конфіденційної інформації відповідно до Положення про комерційну таємницю та конфіденційну інформацію в ННЦ «Інститут метрології», яке діє з березня 2016 року вона не направляється на приватні електронні адреси працівників.

Таким чином, характер роботи архітектора ІІ категорії виключає можливість праці вдома. (а.с. 17)

30 березня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Генерального директора Національного наукового центру «Інститут метрології» Неєжмакова П.І. із заявою, в якій просила видати наказ про початок її праці на посаді архітектора ІІ категорії ННЦ «Інститут метрології» під час знаходження у відпустці по догляду за дитиною до трьох років - з 02 квітня 2018 року, з окладом згідно штатного розпису з визначенням її робочого місця - вдома (за місцем її постійного проживання), з оформленням перепустки до ННЦ «Інститут метрології» для прибуття у необхідних випадках для огляду об`єктів чи опрацювання технічної документації на об`єкти, отримання завдань та здачі результатів їх виконання. (а.с. 19-20)

02 квітня 2018 року Первинна профспілкова організації ННЦ «Інститут метрології» повідомила ОСОБА_1 про результати розгляду її заяви від 22.03.2018 року, а саме, що профкомом прийнято рішення надіслати її звернення до генерального директора Неєжмакова П.І. щодо розгляду можливості роботи ОСОБА_1 вдома або запропонувати роботу в ННЦ «Інститут метрології» на умовах неповного робочого часу згідно з посадовою інструкцією. (а.с. 29)

На повторну заяву ОСОБА_1 від 30.03.2018 року, відповіддю від 25.04.2018 року № 008/13-1189, останній було повідомлено, що вона працює в ННЦ «Інститут метрології» за трудовим договором, умовами якого не передбачено виконання роботи вдома.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

За змістом статті 18 Закону України «Про відпустки» визначено, що після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. За бажанням жінки або осіб, зазначених у частині третій цієї статті, у період перебування їх у відпустці для догляду за дитиною вони можуть працювати на умовах неповного робочого часу або вдома.

За правилами статті 179 КЗпП України за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

Підпунктом 1.1 Методичних рекомендацій щодо визначення робочого місця, схвалених протоколом Міністерства праці України від 21.06.95 р. № 4, передбачено, що надомниками є робітники, робоче місце яких збігається територіально з місцем їх мешкання. Їх робочі місця оснащені в основному інструментом, приладами та невеличкими верстатами.

Праця надомників регулюється Положенням про умови праці надомників, затвердженим постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.09.81 р. № 275/17-99, з урахуванням, що його норми, які суперечать законодавству України, а також колективним та трудовим договорами - не діють.

Вказаним положенням передбачено переважне право на укладання трудових договорів про роботу на дому з жінками, що мають дітей віком до 15 років.

Трудовий договір з надомниками укладається, як правило, у письмовій формі. В ньому мають бути найбільш повно викладені як основні, так і додаткові умови, що визначають взаємні обов`язки сторін. Прийняття на роботу надомника оформляється наказом (розпорядженням) роботодавця.

Це своєрідний вид трудового договору про виконання роботи вдома, особистою працею, з матеріалів і з використанням знарядь і засобів праці, виділених підприємством або придбаних за рахунок його коштів.

Роботодавець може дозволити надомникам виготовлення виробів для підприємства з власних матеріалів і з використанням особистих механізмів та інструментів. Праця надомників повинна бути спрямована, як правило, на виробництво товарів народного споживання і надання окремих видів послуг. Підприємство може використовувати працю надомників і для виготовлення (виконання) інших видів робіт, якщо за характером і технологією виробництва це можливо у надомних умовах та економічно доцільно.

Організація у надомних умовах трудових процесів допускається лише для осіб, які мають необхідні житлово-побутові умови, а також практичні навички для виконання даних робіт. Обстеження житлово-побутових умов громадян, що мають бажання працювати вдома, провадиться представниками роботодавця за участю представників профспілкового органу, а у відповідних випадках - і представників санітарного та пожежного нагляду.

Забороняється доручати надомникам виконання таких видів робіт, котрі створюють незручності для проживання сусідів.

Оплата праці надомників провадиться за відрядними розцінками за фактично виконані роботи або вироблену продукцію, що відповідає встановленим вимогам до її якості. За погодженням сторін надомнику можуть відшкодовуватись витрати, пов`язані з виконанням для підприємства роботи вдома (електроенергія, вода тощо).

Судом першої інстанції правильно було встановлено, що відповідно до ст. 179 КЗпП України та Положення про умови праці надомників від 29 вересня 1981 року № 275/17-99, відноситься до категорії осіб, які мають право працювати вдома.

Колегія суддів вважає, що Положення про умови праці надомників, затверджене постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.09.81 р. № 275/17-99 було правильно застосовано судом першої інстанції в тій частині, що не суперечить Конституції та законам України.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що право позивача на надомну працю в період відпустки по догляду за дитиною могло бути реалізовано в ННЦУ «Інститут метрології» лише за умови, що таку роботу можливо було б виконати вдома за характером та технологією виробництва.

Судом першої інстанції детально проаналізовані посадові обов*язки архітектора 2 категорії, їм надана належна оцінка.

Так, у Посадовій інструкції архітектора 2 категорії код КП 2141.2 Технічний відділ Конструкторсько-технологічний центр від 10.11.2013 року встановлено ряд завдань та обов`язків архітектора 2 категорії, а саме визначено, що архітектор 2 категорії зобов`язаний: 1. Розробляти архітектурно будівельну частину проектів на основі новітніх досягнень вітчизняної та зарубіжної архітектурної науки, практики з використанням засобів автоматизації. 2. Приймати участь у підготовці технічних завдань на розробку архітектурних рішень. 3. Зв`язувати прийняті рішення з проектними розробками других розділів (частин) проекту. 4. Вивчати вимоги, які висуваються замовниками до об`єктів які проектуються. 5. Забезпечувати відповідність проектів, що розробляються стандартам, технічним умовам та іншим нормативним документам по проектуванню та будівництву, а також на їх розробку. 6. Здійснювати авторський нагляд за будівництвом та реконструкцією об`єктів. 7. Здійснювати з використанням нових інформаційних технологій пошук найбільш раціональних варіантів рішень, конструкційно-оздоблювальних матеріалів, деталей зовнішнього оформлення та графічного проектування. 8. Розробляти необхідну технічну документацію (ескізні креслення, демонстративні малюнки). 9. Вміти реалізовувати плани у рамках своєї діяльності, систематизувати, аналізувати та обробляти інформацію. 10. Бути ознайомленим з політикою у сфері якості ННЦ «Інститут метрології», процедурами системи управління якістю, виконувати їх, а також всіляко сприяти підвищенню ефективності їх діяльності. 11. Дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку та положення про пропускний режим ННЦ «Інститут метрології». 12. Виконувати правила з охорони праці та пожежної безпеки в процесі праці. (а.с. 96-98). З вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_1 погодилася підписавши її.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що за характером робіт та технологією виробництва посадові обов`язки архітектора другої категорії ОСОБА_1 неможливо виконувати в надомних умовах, оскільки характер роботи архітектора має ряд особливостей, які унеможливлюють встановлення надомної праці. Так, архітектурне проектування об`єднує знання, навички, труд широкого кола спеціалістів - архітекторів, конструкторів, технологів, електриків, сантехніків та інших. Крім того, посадовими обов*язками передбачено здійснення архітектором авторського нагляду за будівництвом та реконструкцією об`єктів.

Порядок здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, що визначає механізм здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств), затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури».

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими особами (далі - генеральний проектувальник) відповідно до законодавства та договору із замовником (забудовником) протягом усього періоду будівництва і передбачає контроль за відповідністю будівельно-монтажних робіт проекту.

Представник позивача вказує, що надомна праця не означає необхідність працювати вдома, як у замкнутому просторі, вказує, що позивач не заперечувала проти того, щоб періодично бувати на підприємстві та об*єктах будівництва для узгодження певних питань та здійснення авторського нагляду. Між тим, такі доводи висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо дозволу працівнику працювати вдома характер робіт, технологія виробництва та економічна доцільність повинні оцінюватись в кожному конкретному випадку, оскільки чітких критеріїв цього законодавством не визначено.

Судом встановлено, не спростовано позивачем, що ряд посадових обов`язків архітектора ІІ категорії за характером робіт не можуть бути виконані виключно вдома, оскільки передбачають виїзди на об`єкти, опрацювання технічної документації, яка зберігається в інших підрозділах та архіві ННЦ «Інститут метрології», співпрацю з іншими підрозділами та співробітниками підприємства.

За таких обставин, відмова у огляді робочого місця, яке позивач облаштувала вдома, відмова у визначенні позивачу робочого місця вдома не є порушенням діючого законодавства.

Представник позивача вказував на недоведеність того, що на підприємстві відповідача у спірний період велося будівництво, яке потребувало авторського нагляду. Однак такі доводи є безпідставними, оскільки відсутність об*єкту будівництва на час звернення позивача із заявою не свідчить про те, що потреба у здійсненні авторського нагляду не виникне у майбутньому.

Представник позивача вважає, що відмовою у реалізації ОСОБА_1 права працювати вдома порушене її конституційне право на працю. Такі доводи не є обґрунтованими, оскільки позивач не обмежена у можливості у період відпустки по догляду за дитиною працювати вдома за трудовим договором з іншим підприємством, характер роботи та технологія виробництва на якому є прийнятними або працювати в ННЦ «Інститут метрології» на умовах неповного робочого часу.

Оскільки порушень вимог закону у діях та бездіяльності відповідачів не встановлено, тому відсутні підстави і для нарахування виплати ОСОБА_1 щомісячної заробітної плати згідно штатного розпису, починаючи з 22.03.2018 р., середнього заробітку до фактичного виконання судового рішення. Доводи позивача про те, що вона з 22.03.2018 року самостійно вдома почала виконувати вимоги посадової інструкції є безпідставними, оскільки зазначене позивач здійснювала на власний розсуд.

Оскільки характер робіт, технологія виробництва не дозволяють ННЦ «Інститут метрології» застосовувати надомну працю та застосування такої праці не визнано економічно доцільним відсутні підстави для спонукання генерального директора ініціювати перед Первинною профспілковою організацією ННУ «Інститут метрології» до внесення до колективного договору змін в частині визначених прав працівників шляхом їх доповнення правом працівників, що перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у передбачених законом випадках шестирічного віку працювати за письмово висловленим бажанням на умовах неповного робочого часу або вдома.

Позивач вважає неналежною оцінку, надану судом першої інстанції акту обстеження житлово-побутових умов від 22.03.2018 року, однак зміст зазначеного акту не впливає на висновки суду про те, що характер робіт та технологія виробництва не дозволяють ННЦ «Інститут метрології» застосовувати надомну працю позивача.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні обставин справи судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна