КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 cерпня 2019 року

справа 758/16446/17

провадження № 22-ц/824/6805/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Білич І.М.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 та представника Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» - Тузової Владислави Олександрівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення суми,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми.

В обрунтування позову зазначив, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року суду, яке набрало законної сили, з відповідача на користь позивача стягнуто 2 893 707, 37 гривень за договором депозиту, вказаний договір розірвано. Рішення було виконано лише у серпні 2017 року, тому позивач просила стягнути на свою користь 545259,69 гривень процентів по вкладу за період з 29.03.2016 до 14.08.2017 року, 16 899 325,70 грн - пеню за прострочення повернення вкладу, 178 468,11 гривень - три проценти річних за прострочення повернення вкладу, 1 749 030, 91 гривень - інфляційні нарахування за прострочення повернення вкладу.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2018 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 суму нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 12.03.2009 року за період з 29.03.2016 р. по 14.08.2017 р. в розмірі 414 650,88 грн., пеню за період з 29.03.2016 р. по 14.08.2017 р. в розмірі 5 138,89 грн., суму 3% річних за період з 01.12.2014 р. по 08.06.2017 р. в розмірі 166 749,68 грн., суму інфляційних втрат за період з 01.12.2014 р. по 08.06.2017 р. - 1 674 135,38 грн., а всього - 2 260 675,33 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 8 000,0 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу. Просив суд скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову, в цій частині постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На думку апелянта, 3% річних та інфляційні нарахування нараховані у зв`язку із порушенням банком грошового зобов`язання, яке виникло на підставі депозитного договору а не рішення суду. Отже, судом невірно встановлено строк, за який підлягають стягненню суми інфляційних нарахувань та 3% річних за порушення грошового зобов`язання, а саме по 08.06.2017р., дату набрання законної сили рішення суду про розірвання депозитного договору та стягнення суми.

Банком не надано належних та допустимих доказів щодо процентних ставок для гривневих вкладів «Депозит «VIP», які лонгуюються.

При застосуванні п. 7 депозитного договору нарахування процентів на новий строк має здійснюватися за тією процентною ставкою, яка діяла в банку на день закінчення попереднього строку вкладу. При цьому, проценти за новою ставкою повинні нараховуватися з дати, коли розпочинається новий строк вкладу, а не з дати введення такої нової ставки в дію в банку. Проте, судом не взято до уваги вказані обставини та розрахунок відповідача із застосуванням відповідних процентних ставок необгрунтовано покладено до основи рішення.

Підстави для застосування ставки по вкладу « До запитання» (0,1% річних) відсутні, оскільки застосування ставки по вкладу « на вимогу » передбачено лише в разі розірвання договору за ініціативою клієнта до спливу строку, вказаного в таблиці 1 договору, тобто до 12.03.2010 року. Разом з тим, рішення суду набрало законної сили 08.06.2017 року, після спливу вказаного строку.

Здійснюючи розрахунок процентів по вкладу, банк допустив арифметичні помилки, на які суд не звернув увагу.

Також судом стягнуто пеню за невірною формулою.

Правом на оскарження рішення суду скористався відповідач у справі. Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник відповідача зазначив, що із заявленої позивачем суми в розмірі 19 372 084,41 гривень, судом було задоволено 2 260 675,33 гривень, що складає 11,7% . Таким чином, сума судового збору, яка підлягала стягненню становить 936,00 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АК КБ «Приватбанк» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду змінити в частині розміру стягнутого судового збору. Посилається на те, що до правовідносин, які виникли між сторонами не може застосовуватись ст.625 ЦК України, що передбачає цивільну відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, а повинні застосовуватись положення Закону України «Про виконавче провадження», які регулюють порядок та строки виконання судових рішень.

Наведена інформація у Довідці ПАТ КБ «Приватбанк» від 06.03.2018 року про діючі відсоткові ставки за банківським вкладом «Депозит VIP строк на 12 місяців» містить інформацію саме про договори банківських вкладів певного типу (вклад на 12 місяців, гривневий вклад, пролонгація договору), а саме договору за яким стягнуто вклад.

Починаючи з 09.08.2017 року відсотки за депозитом повинні нараховуватись по ставці «на вимогу» на підставі витягу з Протоколу Комітету управління активами і пасивами ПАТ КБ від 25.04.2017 року, яким було введено з 04.05.2017 року новий розмір відсоткової ставки по депозитах фізичних осіб в національній та іноземній валюті та встановлена для депозитів «до запитання» у розмірі 0,01 %.

При розрахунку пені, відповідно до ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів» слід виходити з того, що вартістю послуги - є розмір відсоткової ставки, яка встановлена в умовах укладеного між сторонами договору банківського вкладу.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, щодо задоволення апеляційної скарги відповідача поклалася на розсуд суду.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, апеляційну скаргу подану відповідачем, підтримав, просив її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання за депозитним договором.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір № SAMDN 51181 вклад «Депозит VIP» строком до 12.03.2010 року включно з можливістю автоматичної пролонгації та можливістю щомісячного поповнення. Цього ж дня позивач внесла на свій депозитний рахунок 707 849, 54 грн. у зв`язку з чим їй, було видано ощадну книжку (електронну) № НОМЕР_1 .

12.07.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ`Приватбанк» був укладений договір про депозитний вклад № SAMDN 2314 вклад «Пенсійний накопичувальний» строком до 12.02.2008 року включно з можливістю пролонгації та обов`язковим щомісячним поповненням вкладу на суму не менше 500,00 грн. Цього ж дня позивач внесла на свій депозитний рахунок 20000,00 гривень і їй було видано ощадну книжку № НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У червні 2014 року ОСОБА_1 дізналася, що її ощадні книжки заблоковані і вона не може отримати інформацію про стан її депозитних рахунків та про наявні на них грошові кошти. При зверненні до відповідача із запитом про суму належних їй грошових коштів, що знаходяться на її депозитних рахунках, та їх виплату, АТ КБ «Приватбанк» повідомив про залишок грошових коштів на рахунках. Інформації про порядок та термін повернення коштів позивачу надано не було.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 09 грудня 2016 р. у справі № 758/4415/16-ц (копія рішення додається) позов ОСОБА_1 задоволено, розірвано обидва згадані вище депозитні договори та стягнуто з Банку на її користь 2 202 809,71 грн. - депозитний вклад і 690 897,66 грн. - проценти за договором № № SAMDN 51181 вклад «Депозит УІР») від 12.03.2009, а також стягнуто 138 014,09 грн. - депозитний вклад і 32 069,67 грн. - проценти за договором № SAMDN2314 (вклад «Пенсійний накопичувальний») від 12.02.2007.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 червня 2017 р. (копія рішення додається) рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 р. в частині стягнення коштів з Банку за договором № SAMDN2314 (вклад «Пенсійний накопичувальний») скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким у стягненні коштів за вказаним договором (вклад «Пенсійний накопичувальний») відмовлено з огляду на те, що ОСОБА_1 не змогла надати суду оригінал цього договору. В решті рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 р. , рішення Подільського районного суду м.Києва від 09 грудня 2016 р. в незміненій при апеляційному розгляді частині та рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2017 р. залишені без змін.

Рішення у справі № 75 8/4415/16-ц набрало законної сили 08 червня 2017 року, 30 червня 2017 р. суд видав виконавчий лист щодо стягнення з Банку на користь ОСОБА_1 2 202 809,71 грн. депозитного вкладу і 690 897,66 грн. процентів за договором №8АМ01/Ю 181 (вклад «Депозит УІР») від 12.03.2009 (далі - Депозитний договір), а всього 2 893 707,37 грн.

Рішення було виконано у серпні 2017 року . Грошові кошти надійшли ОСОБА_1 . чотирма платежами: 11 серпня 2017 р. - 900 000,00 грн. і 493 707,37 грн. (всього 1 393 707,37 грн., з яких 690 897,66 грн. - проценти і 702 809,71 грн. - частина вкладу) та 15 серпня 2017 р. - 600 000,00 грн. і 900 000,00 грн. (всього 1 500 000 грн. - залишок вкладу).

Внаслідок несвоєчасного повернення вкладу та процентів по вкладу, позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення процентів за ставкою 18 % по день який передує поверненню вкладу.

Разом з тим, такі посилання не відповідають вимогам закону та умовам договору, виходячи з наступного.

Частиною другою ст. 1070 ЦК України передбачено, що проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачуються банком за вкладом на вимогу.

Згідно з п. 7 договору банківського вкладу № SAMDN 51181 від 12.03.2009 року - у випадку продовження дії договору на новий строк, розрахунок відсотків на кожний новий строк вкладу здійснюється по відсотковій ставці, яка діє в банку для вкладів, які лонгуються.

Відровідно до п. 16 Договору банківського вкладу № SAMDN 51181 від 12.03.2009 року - у разі розірвання договору, нарахування відсотків за депозитом здійснюється на суму вкладу по ставці « на вимогу» за фактичний строк користування банком вкладу.

Судовим рішенням, яке набрало законної сили 08.06.2017 року вказаний договір було розірвано.

Отже, за період з 29.03.2016 року до 08.06.2017 року відсоткова ставка за депозитом застосовується у розмірі, який діяв у банку на той час для депозитів даного найменування та строку дії договору, що підтверджується довідкою про діючі депозитні ставки у вказаний період часу (а.с.67)

Починаючи з 09.08.2017 року, з часу розірвання договору відсотки за депозитом повинні нараховуватися по ставці « на вимогу» .

Відповідно до Протоколу Комітету управління активами і пасивами ПАТ КБ «Приватбанк» від 25.04.2017 року з 04.05.2017 року змінена відсоткова ставка по депозитах фізичних осіб в національній та іноземній валюті та встановлена для депозитів «до запитання» у розмірі 0,01% річних (а.с.68).

Так, за 29.03.2016 р. - 2 202 809,71 грн. х 18 % річних х 1 день /365 = 1086, 32 грн.;

З 30.03.2016 р. до 05.07.2016 р. - 2 202 809,71 грн. х 17% річних х 98 днів/365 = 100 544,66 грн.;

З 06.07.2016 р. до 01.02.2017р. - 2 202 809,71 грн. х 16% річних х 211 днів /365 = 203744,81 грн.;

З 02.02.2017 р. до 03.05.2017р. - 2 202 809,71 грн. х 15 % річних х 91 день /365 = 82 379,05 грн.;

З 04.05.2017 р. до 08.06.2017 р.- 2 202 809,71 грн. х 14,5% х 36 днів /365 = 31 503,19 грн.

За період з 09.06.2017 до 14.08.2017 року застосовується ставка «на вимогу» у розмірі 0,01% річних, а саме 2 202 809,71грн. х 0,01% річних х 64 /365 = 38,62 грн; 1 500 000,00 грн х 0,01 % річних х 3 дні / 365 = 1,23 гривень.

Отже, загальний розмір нарахованих відсотків за період з 29.03.2016 року до 14.08.2017 року складає 419 297,90 гривень.

Заявляючи позовну вимогу про стягнення пені за період з 01.12.2016 року до 14.08.2017 року включно, в розмірі 16 899 325,70 грн , позивач керувався ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» .

У випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст.509 ЦК України та ч.ч. 1-2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України надано суду можливість пом`якшити розмір неустойки у випадку її надмірності.

Істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання збов`язання боржником , майновий стан сторін, які беруть участь у зобо`язанні, інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

У Постанові від 20.03.2019 року справа № 761/26293/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків.

Відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3% від суми утримуваних банком коштів. Як наслідок, вважав правильним зменшити розмір пені до такого, який відповідав би завданню цивільного судочинства - справедливому розгляду і вирішенню справи.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, те що вклад повернуто, колегія суддів дійшла висновку зменшити розмір пені до 400 000 гривень, застосувавши принцип розумності і справедливості.

При визначенні періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних судом вірно взято до уваги період з 01.12.2014 року до 08.06.2017 року , тобто до дати набрання законної сили рішення суду про стягнення вкладу, відсотків та розірвання депозитного договору, виходячи з наступного.

До правовідносин, що виникли між сторонами з приводу затримки виконання рішення суду не підлягає застосуванню ст..625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за невиконання грошового зобов`язання . Вказані правовідносини врегульовані положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20.01.2016 року.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги АТ «Приватбанк» щодо стягнення в дохід держави судового збору в розмірі 8000 гривень, ураховуючи наступне.

Позовна заява подана позивачем до суду у грудні 2017 року.

Станом на 1 січня 2017 року прожитковим мінімум для працездатних осіб складав 1600 гривень.

Відповідно до п.п.1.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру , яка подана фізичною особою - складає 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Утім , із заявленої позивачем суми до стягнення 19372 084,41 грн судом задоволено 2 260 675,33 грн , що складає 11,7% , тобто 936,00 гривень.

Таким чином, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - Тузової Владислави Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 08 листопада 2018 року скасувати, ухвалити нове наступного змісту.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( місцезнаходження за адресою : м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) суму нарахованих відсотків за договором банківського вкладу від 12.03.2009 р. за період з 29.03.2016 р по 14.08.2017 р. в розмірі 419 297,9 грн, пеню за період з 29.03.2016 р. по 14.08.2017р. в розмірі 400 000 грн, суму 3 % річних за період з 01.12.2014 р. по 08.06.2017 р. в розмірі 166 749,68 грн, суму інфляційних втрат за період з 01.12.2014 по 08.06.2017р. - 1 674 135,38 грн.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження за адресою : м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ) в дохід держави судовий збір у розмірі 936,0 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді