Справа № 449/55/19 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/2134/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
УХВАЛА

03 вересня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

в січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя с. Унів Перемишлянського району Львівської області на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій фіксованій сумі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання заяви та до досягнення ними повноліття.

В обгрунтування позову, зазначала, що з відповідачем ОСОБА_1 , вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2014 року, актовий запис № 923, але в провадженні Перемишлянського районного суду перебуває на розгляді позовна заява про розірвання шлюбу. Від шлюбного життя з відповідачем в них народились донька ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час вона з відповідачем не проживає подружнім життям, оскільки має намір з ним шлюб розірвати. За період роздільного проживання та формального перебування в шлюбі відповідач надає матеріальну допомогу їхнім донькам, але вона не покриває всіх витрат, які вона несе виховуючи та утримуючи дітей. Після розірвання шлюбу відповідач може відмовитися від добровільного утримання дітей, а тому, дбаючи про їхні інтереси вона звернулася з позовною заявою про стягнення аліментів. Покликалася на те, що на час звернення до суду з позовом вона перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, їй важко самотужки утримувати дітей, забезпечувати їх всім необхідним для належного розвитку та зростання. Відповідач - приватний підприємець, часто перебуває за кордоном у відрядженнях, отримує стабільний заробіток, відтак має можливість матеріально забезпечувати своїх дітей, що є його прямим батьківським обов`язком, а відтак просила позов задовольнити.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 15 травня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768.40 грн.

Дане рішення оскаржив відповідач ОСОБА_1 ..

В апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також прийняте з неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Покликається на те, що доводи позовної заяви про те, що він є приватним підприємцем ґрунтуються на припущеннях, а позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на їх підтвердження. Зазначає, що на даний час в нього скрутне матеріальне становище, що підтверджуються довідкою з місця праці, а доходів, які він отримує йому вистачає лише на їжу, предмети першої необхідності та сплату комунальних послуг, а інші доходи у нього відсутні. Також, зазначає, що після того як він почав жити окремо сім`ї, він продовжував надавати кошти позивачці на утримання дітей, що підтверджується копіями платіжних доручень про здійснення ним щомісячних переказів на картковий рахунок позивачки коштів у розмірі 2000 грн. Крім того, вказує при необхідності брав участь у додаткових витратах на утримання дітей, перераховуючи кошти позивачці на картковий рахунок на її прохання. Вказує і те, що він проводить час з дітьми, оскільки зацікавлений в їхньому емоційному, фізичному, моральному та духовному розвитку.

Покликається на те, що він в суді першої інстанції заявляв, що готовий сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини свого доходу щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, а суд першої інстанції в мотивувальні частині судового рішення, прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дітей повноліття. Однак в резолютивній частині рішення суд першої інстанції зазначив, що стягнути з нього Ѕ частину від усіх видів доходу, а не 1/3 частини його що місячного доходу, а відтак судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи.

Враховуючи рівність обов`язків батьків щодо утримання дітей просить скасувати рішення суду першої інстанції частково в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі Ѕ частки від усіх видів доходу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, а в частині стягнення із ОСОБА_1 не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2019 року до досягнення дітьми повноліття судове рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Відповідно до змісту ст.ст. 264, 265 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, і питання про те чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково щодо кожної з заявлених вимог.

Як вбачається із повного тексту рішення суду, що оскаржується судом, що ухвалив рішення вказані норми закону дотримані не у повному обсязі.

Так, у мотивувальній частині суд першої інстанції прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини його доходу, щомісячно, з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, оскільки обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком, як матері так і батька.

Однак, в резолютивній частині оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2019 року до досягнення дітьми повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768.40 грн.

Відтак, рішення суду першої інстанції залишається незрозумілим у частині стягнення із ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, не можливо зробити однозначний висновок про те чи судом першої інстанції стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку чи в розмірі 1/3 частини його доходу.

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Також, відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України, якщо під час вивчення матеріалів справи суд виявить нерозглянуті зауваження на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами, нерозглянуті письмові зауваження щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суд постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Враховуючи наведене, справу слід повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про усунення вказаних розбіжностей у повному тексті оскаржуваного рішення, які можуть бути усунуті шляхом ухвалення додаткового рішення, виправлення описок у рішенні, тощо.

Керуючись ч.3 ст. 365, ст.ст. 367, 368 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів- зняти з апеляційного розгляду та повернути до Перемишлянського районного суду Львівської області для вирішення питання про належне оформлення справи, що повинно бути вирішене протягом десяти днів з дня надходження справи до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета