Справа № 694/1353/19
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"13" серпня 2019 р. м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Дудніченко В.М. ознайомившись із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Тальнівської районної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,-

в с т а н о в и в:

заявник звернулась до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи.

Проте, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України, з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про визнання фізичної особи недієздатною.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України та ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частинами 2 та 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Пунком 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки , опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідка про судимість майбутнього опікуна.

Крім того, для вирішення питання про можливість призначення опікуна заявником не зазначено та не додано до заяви: довідки про стан її здоров`я, про те чи перебуває вона перебувають на обліку або лікуються в психоневрологічних та наркологічних закладах про дієздатність, довідки про несудимість, довідки про склад сім`ї.

Крім того, враховуючи що ОСОБА_2 перебуває на утриманні Звенигородського будинку-інтернату для інвалідів та престарілих, який знаходиться на території Звенигородського району, незрозуміло чому заінтересованою особою вказується орган опіки та піклування Тальнівської районної ради.

Згідно ч.1 ст.299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

У позовні заяві не вказана особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - ОСОБА_2 .

Не вказано заявником у заяві і попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс заявник і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, - всупереч вимогам п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, заявником не зазначенні дані щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви,- всупереч вимогам п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів, заявником не зазначені підстави звільнення її від сплати судового збору, а також не додано документів, що підтверджують сплату судового збору, в розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Поряд з цим, необхідно зазначити, що з 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" відповідно до якого виключено п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", згідно якого судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи,.

Отже, така вимога підлягає оплаті судовим збором у розмірі 384,20 гривень (пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Платiжнi реквізити для перерахування судового збору: Отримувач коштів УК у Звен.р-н/Звенигород.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37864724, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 3100, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Також в заяві міститься некоректне посилання за процесуальний закон, на підставі якого слід вирішувати вказаний спір. Суд звертає особливу увагу, що позивач керується нормами ЦПК України , який втратив чинність, оскільки 15.12.2017 року набрала чинності редакція Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_5 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. ст.175,185 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Тальнівської районної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, шляхом подання заяви з усуненими недоліками, її копії для відповідача.

У разі, якщо заявник в установлений строк не усуне недоліки заяви, то така буде вважатись неподаною і повернеться заявнику.

Ухвала остаточна і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя В.М.Дудніченко