Справа № 369/4159/19
Провадження № 2/369/2573/19
10.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Медведського М.Д.
за участю секретаря Головатюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області, Посольство Республіки Польща в Україні про надання дозволу на виготовлення паспорту на дитину, -
У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області, Посольство Республіки Польща в Україні про надання дозволу на виготовлення паспорту на дитину.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що у 2013 року в м. Києві вона познайомилась з громадянином Польщі ОСОБА_3 , з яким вона проживала сумісно в АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання у ОСОБА_1 народилась дитина ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про народження від 19.11.2015 року, виданого Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Боярка, Києво-Святошинського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис №673. Батьками дитини записані ОСОБА_3 громадянин Республіки Польща та ОСОБА_1 .
В грудні 2015 року, тобто через один місяць після народження дитини батько дитини ОСОБА_3 , виїхав у невідомому напрямку. Де він зараз знаходиться позивачу не відомо. Ніякого зв`язку з ним у ОСОБА_1 не має. Після того, як відповідач по справі ОСОБА_3 зібрав речі та виїхав в невідомому напрямку, він жодного разу не подзвонив позивачу, не поцікавився здоров`ям дитини, жодного разу не поцікавився чи забезпечена дитина харчуванням. Батько не приймає участі у фізичному і духовному розвитку дитини, не дбав та не дбає про його нормальне самоусвідомлення не сприяє засвоєнню загально визначених норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так, як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».
Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться життям свого сина та його здоров`ям.
Довідкою Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 21.03.2019 року підтверджується, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на повному утриманні позивача ОСОБА_1
Довідкою Дошкільного навчального закладу ясла-садок «Княжичанка» підтверджується факт, що батько ніколи не приводив та не забирав свою дитину із закладу.
Діючи в інтересах дитини, мати дитини - ОСОБА_1 звернулась до Консульського відділу Посольства Республіки Польща щодо оформлення паспорта малолітній дитині ОСОБА_4 , але в Посольстві Республіки Польща в Україні вказали, що для видачі паспорта малолітній дитині ОСОБА_4 до Консульського відділу Посольства Республіки Польща згідно з ст. 13 част.1 п.1 та ст. 14 част.1 у зв`язку з ст.2 п.3 Закону про паспортні документи від 13.07.2006 р. необхідно надати згоду батька дитини, а саме, громадянина Республіки Польща ОСОБА_5 . У випадку неможливості отримати згоду батька, оскільки, з ним втрачені будь- які контакти після народження дитини, необхідно звернутися до суду за місцем реєстрації щодо надання дозволу на видачу польського паспорта без згоди батька малолітній дитині ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
Тому на підставі вищевказаного позивач просила суд надати дозвіл на видачу польського паспорта без згоди батька малолітній дитині - ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Боярка, Києво- Святошинського району, Київської області.
Позивач та його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, представник позивача ОСОБА_6 направила до суду заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду надходило.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи Посольства Республіки Польща в Україні, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ч. 7 ч. 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно ст.. 3 Конвенції ООН про прав дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною ще 27.02.1991 року і яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Згідно ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частина 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачає, що якщо хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою, то приватноправові відносини регулюються цим Законом.
Згідно ч. 1, ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» справи підсудні судам України, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження; в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.
Розгляд цивільних справ з іноземним елементом здійснюється за «законом суду», тобто юридичною підставою застосування іноземного права на території України є норми ЦПК України, Закон України «Про міжнародне приватне право» тощо.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про міжнародне приватне право» при визначенні права, що підлягає застосуванню, суд чи інший орган керується тлумаченням норм і понять відповідно до права України, якщо інше не передбачено законом. Якщо норми і поняття, що потребують правової кваліфікації, не відомі праву України або відомі під іншою назвою або з іншим змістом і не можуть бути визначені шляхом тлумачення правом України, то при їх правовій кваліфікації також враховується право іноземної держави.
Установлення змісту норми права іноземної держави регламентується ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право».
Відповідно до ст.. 66 ЗУ «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.
Згідно ст.. 2 п. 3 ст. 13 ч. 1 п. 1 та ст. 14 ч. 1 Закону Республіки Польша Про паспортні документи від 13 липня 2006 року для видачі паспорта малолітній дитині необхідно надати згоду батька дитини, громадянина Республіки Польща.
Таким чином, аз огляду на норми ЗУ «Про міжнародне приватне право» даний спір підсудний національним судам України.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в України, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка. Батьками ОСОБА_4 є громадянка України ОСОБА_1 та громадянин Республіки Польша ОСОБА_7 .
Громадянство Республіки Польша ОСОБА_8 також підтверджується копією паспорта громадянина Республіки Польша.
На підстав викладеного, суд вважає, що інтереси дитини не повинні ставитися в залежність від волевиявлення його батьків в питанні оформлення паспорту дитини, відтак позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 206, 255, 256, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області, Посольство Республіки Польща в Україні про надання дозволу на виготовлення паспорту на дитину задовольнити.
Надати дозвіл на видачу польського паспорта без згоди батька малолітній дитині - ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Боярка, Києво- Святошинського району, Київської області.
За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Медведський М.Д.