Справа № 129/1788/17
Провадження № 22-ц/801/1744/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 рокуСправа № 129/1788/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Міхасішина І.В., Сопруна В.В.

Секретар: Шевчук К.І.

За участю: відповідача ОСОБА_1 і його представника - адвоката Димбіцького Ю.В.; третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, та за позовом третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю Органу опіки та піклування Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

Ухвалу постановив суддя Дєдов С.М.

Ухвалу постановлено о 10.50 год. в м. Гайсині Вінницької області

Повний текст ухвали складено 04 липня 2019 року,

встановив:

30 червня 2017 року Орган опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав.

13 липня 2017 року Гайсинським районним судом Вінницької області відкрито провадження у справі за цим позовом.

07 травня 2018 року третя особа ОСОБА_2 заявила самостійні вимоги на предмет позову, подавши в суд позов до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки та піклування Бубнівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 травня 2018 року залучено до участі у справі третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 та прийнято її позовну заяву до спільного судового розгляду у порядку загального позовного провадження в одному провадженні із первісним позовом.

17 серпня 2018 року третя особа ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи, проведення якої просила доручити судовим експертам Вінницького відділення КНДІСЕ, на вирішення якої поставити питання:

1. Яким чином індивідуально-психологічні особливості батька ОСОБА_1 та особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя дитини ОСОБА_3 .?

2. Яким чином можуть вплинути умови виховання створювані батьком ОСОБА_1 на психологічний стан та розвиток дитини?

3. Яким чином особливості поведінки батька ОСОБА_1 впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття дитини ОСОБА_4 ? Чи не викликає присутність батька ОСОБА_1 у малолітнього ОСОБА_4 негативних емоцій (злості, агресії)?

4. Чи існує у малолітнього ОСОБА_4 страх та боязнь батька ОСОБА_1 .? Якщо так, то з якого часу та які обставини викликали в дитини боязнь батька та страх? Як зазначене може вплинути на подальший розвиток дитини, на емоційний стан дитини у разі, якщо дитина буде спілкуватися з батьком, проживати біля батька ОСОБА_1 .?

02 жовтня 2018 року третя особа ОСОБА_2 подала до суду нове клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи, проведення якої просила доручити судовим експертам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на вирішення якої поставити питання:

1. Яким чином індивідуально-психологічні особливості батька ОСОБА_1 та особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя дитини ОСОБА_3 .?

2. Яким чином індивідуально-психологічні особливості баби ОСОБА_2 та особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя дитини ОСОБА_3 .?

3. Яким чином індивідуально-психологічні особливості діда ОСОБА_5 та особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя дитини ОСОБА_3 .?

4. Чи є позитивним сприйняття дитиною ОСОБА_3 сім`ї (баби ОСОБА_2 та діда ОСОБА_5 ), в якій він проживає на даний час?

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року клопотання третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 про призначення судової психологічної експертизи задоволено.

Призначено у справі судову психологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої поставлено питання:

1. Яким чином індивідуально-психологічні особливості батька ОСОБА_1 та особливості його виховної поведінки впливають на емоційний стан, психічний розвиток, відчуття благополуччя дитини ОСОБА_3 .?

2. Яким чином можуть вплинути умови виховання, створювані батьком ОСОБА_1 , на психологічний розвиток та відчуття дитини - його сина ОСОБА_3 .?

3. Яким чином особливості поведінки батька ОСОБА_1 впливають на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття дитини - його сина ОСОБА_3 .?

4. Чи не викликає присутність батька ОСОБА_1 у малолітнього ОСОБА_3 негативних емоцій (злості, агресії)?

5. Чи існує у малолітнього ОСОБА_3 страх та боязнь батька ОСОБА_1 .? Якщо так, то з якого часу та які обставини викликали в дитини боязнь батька та страх? Як зазначене може вплинути на подальший розвиток дитини, на емоційний стан дитини у разі, якщо дитина буде спілкуватися з батьком, проживати біля батька ОСОБА_1 .?

Встановлено строк для проведення судової психологічної експертизи - до 30 вересня 2019 року.

Провадження у справі зупинено до закінчення проведення судової психологічної експертизи, надання висновку експертизи та повернення із експертної установи до суду матеріалів справи.

Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити третій особі ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про призначення судової психологічної експертизи; справу повернути до суду першої інстанції для проведення підготовчого провадження у передбачений законом порядок і строк.

Зазначив, що ухвалу суду вважає незаконною внаслідок невідповідності викладених у ній висновків суду обставинам справи, внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Заявлені до нього Органом опіки та піклування Гайсинської міської ради та третьою особою ОСОБА_2 позовні вимоги містять тотожні вимоги про позбавлення батьківських прав, які обґрунтовані однією і тією ж підставою - п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, тобто ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тому вважає, що предметом доказування у цих правовідносинах може бути виключно встановлення об`єктивних обставин на підтвердження чи спростування факту його ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. А тому висновок експерта за переліком визначених судом для вирішення питань незалежно від його змісту заздалегідь буде неналежним доказом у справі в силу приписів ст. 77 ЦПК України, оскільки він не може містити інформацію щодо зазначеного вище предмета доказування.

Крім того зазначив, що проведення судової психологічної експертизи із підекспертною особою - малолітнім ОСОБА_3 неможливе без отримання належної згоди на це її законного представника. Вважає, що на даний час таку згоду може надати лише він, як батько дитини та єдиний його законний представник. Однак такої згоди відносно сина він не надасть, оскільки проведення над дитиною будь-яких експертних «дослідів» і «досліджень» може травмувати дитину.

Третя особи ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, пославшись на те, що предметом доказування в даному судовому процесі є дослідження обставин, пов`язаних із психологічним ставленням дитини до батька та батька до дитини.

Інші учасники справи відзиви на апеляційну скаргу не подали.

В судовому засіданні відповідач і його представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги і просить залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Представники Органу опіки і піклування Гайсинської міської ради і органу опіки і піклування Бубнівської сільської ради у судове засідання не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Як свідчать матеріали справи, звернувшись до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_3 , позивач Орган опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області свої вимоги обґрунтував тим, що з часу розірвання шлюбу між батьками малолітнього ОСОБА_3 його батько - відповідач ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання, спілкування та утримання свого сина, оскільки не піклується про фізичний та духовний розвиток сина; не цікавиться його навчанням, підготовкою до самостійного життя; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти.

Третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_2 свої вимоги про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач з 19 травня 2017 року до дня звернення до суду з позовом не проявляє турботу про сина, не цікавиться його життям, не спілкується з ним та не ініціює зустрічі із сином, не телефонує до сина та не відвідує його в дитячому садку; не вітає сина із новорічними, різдвяними святами, із днем народження, не надає кошти на його утримання, не дбає про його фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток і не виконує всі покладені на нього законом батьківські обов`язки по вихованню дитини.

Тобто підставою позовів Органу опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області та ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо його сина - малолітнього ОСОБА_3 зазначено пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України, згідно якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у пункті 16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, враховуючи зазначені позивачем Органом опіки та піклування Гайсинської міської ради Вінницької області та третьою особою, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 підстави позову, у цій справі підлягають доказуванню обставини щодо ухилення відповідача ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - малолітнього сина ОСОБА_3 .

А отже висновок суду першої інстанції про необхідність призначення у справі судової психологічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, враховуючи, що розуміння потреб дитини, інтересу до дитини та її світогляду, психологічне здоров`я та емоційний зв`язок між дитиною та батьком, дитиною та особами, з якими на даний час проживає дитина - бабою ОСОБА_2 та дідом ОСОБА_5 , відіграє важливе значення у вирішенні судом справи про позбавлення батьківських прав, необхідні спеціальні знання у сфері психології, а без з`ясування цих обставин неможливо ухвалити законне та обґрунтоване рішення у справі, є помилковим.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права за відсутності належних на те підстав призначив у справі судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставив питання, що виходять за межі предмета доказування у цій справі, та зупинив провадження у справі.

За наведених обставин ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування із постановленням нового судового рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення у справі судової психологічної експертизи.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 червня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні клопотання третьої особи, яка заявила самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 , про призначення судової психологічної експертизи відмовити.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіІ.В. Міхасішин
В.В. Сопрун

Повний текст судового рішення складено 14 серпня 2019 року