РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/4915/18

Провадження № 22-ц/4815/981/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Гордійчук І.О.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата ухвалення повного тексту 17.04.2019

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника АТ КБ "Приватбанк" - Крилової О.Л. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк") звернулися до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 червня 2011 року в розмірі 63 251,83 грн. та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 22 травня 2018 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 червня 2011 року в сумі 59 763,65 грн та 1762 грн судових витрат.

25 червня 2018 року ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 19 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 травня 2018 року задоволено, вказане заочне рішення скасовано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач пропустив строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якої заявляв відповідач, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник АТ КБ "Приватбанк" - Крилова О.Л. вважає, що воно винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, враховуючи висновки Верховного Суду про застосування положень ч.ч1,5 ст. 261 ЦК України, викладені у постанові від 16.04.2014р. №6-24цс14, починається із наступного дня після спливу терміну дії картки.

Вказує, що відповідачу неодноразово перевипущено кредитну картку, а останню надано № НОМЕР_1 з терміном дії до 06/18. Зазначений факт підтверджується наданою позивачем довідкою, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до правил користування карткою, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, якщо строк картки до останнього дня 06/18 року, то строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 30.06.2021 року.

За наведеного просила, скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2019 року та ухвалити нове, яким позов АТ КБ "Приватбанк" задовольнити в повному обсязі.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що 21 червня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого вона отримала кредит у розмірі 4500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Подавши відповідну заяву відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає укладений між нею та позивачем договір про надання банківських послуг.

Банк звернувшись із позовом зазначав, що в зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 30 січня 2018 року має заборгованість у розмірі 63 251,83 грн, з яких : 2897,17 грн - заборгованість за тілом кредиту, 53067,70 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 3798,78 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 2988,18 грн - штраф (процентна складова) (а.с.7-8).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15.

Судом першої інстанції було установлено, з розрахунку заборгованості за договором №б/н від 21 червня 2011 року укладеного між сторонами, що останнє погашення та сплата заборгованості відбулось 29 листопада 2014 року, а сальдо простроченої заборгованості по кредиту настало 26 серпня 2014 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з дня прострочення сплати по кредиту, тобто з 26 серпня 2014 року і до дня звернення позивача до суду, тобто до 22 березня 2018 року, минуло більше трьох років, у зв`язку з чим позовна давність сплила.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачу неодноразово перевипущено кредитну картку, а останню надано № НОМЕР_1 з терміном дії який спливає 30.06.2021 року не заслуговують, оскільки матеріали справи не містять відомостей, що саме ця картка видавалась відповідачеві, що вона має відношення до кредитного договору.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди Банку із ухваленим у справі судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника АТ КБ "Приватбанк" - Крилової О.Л. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 серпня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В. Хилевич