РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Кучиної Н.Г.,

при секретарі судового засіданні Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу № 569/12919/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн, щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, перебуваючи у фактичних шлюбних стосунках у них народилася донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте спільне життя у сторін не склалося та відповідач життям доньки не цікавиться, участі у вихованні дитини не приймає і фактично коштів на її утримання не надає. Відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець, займається господарською діяльністю та має достатній дохід, щоб надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду від 19 липня 2018 року було відкрито спрощене провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 22 січня 2019 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та ухвалою суду витребовано від Державної фіскальної служби України відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суму виплачених доходів та утримання податків з ОСОБА_2 , за період часу 2015-2018 р.р.

В судових засіданнях позивач та її представник підтримали позовні вимоги та наполягали на тому, що відповідач має дохід як підприємець і тому має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000,00 грн.

Представник відповідача заперечувала проти позовних вимог, вважаючи, що її довіритель не має такого доходу, щоб сплачувати аліменти у розмірі більшому, ніж передбачений законом для дитини відповідного віку, а тому просить суд стягнути аліменти в розмірі, визначеному законом. До того ж вказала, на утриманні її довірителя перебувають ще неповнолітніх троє дітей від інших шлюбів та батьки пенсіонери, які потребують також допомоги.

Представник позивача адвокат Овдійчук О.О. в судове засідання, призначене на 27 серпня 2019 року подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала повністю та просить суд його задовольнити. Розгляд справи просить провести у її відсутність та відсутність її довірительки.

Представник відповідача адвокат Кисельова М.І. в судове засідання, призначене на 27 серпня 2019 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності свого довірителя.

Заслухавши сторони та врахувавши заяви сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, суд встановив таке.

Судом встановлено, що сторони мають доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Дитина, ОСОБА_3 проживає разом з матір"ю, ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 коштів на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дитини.

Ст. 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджено інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період 2015-1018 р.р., наданих відповідачем, що останній жодних доходів не отримував.

На виконання ухвали Рівненського міського суду від 23.05.2019 року щодо надання інформації про доходи і сплачені податки ОСОБА_2 , наданих Державною фіскальною службою України вбачається, що ОСОБА_2 в період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року отримував доходи з таких джерел: від ПП ОСОБА_4

- 1 квартал 2018 року - 11400 грн;

- 2 квартал 2018 року - 12250 грн;

- 3 квартал 2018 року - 12450 грн;

- 4 квартал 2018 року - 570 грн та 8300 грн;

- 1 квартал 2019 року - 208 грн.

Так, суд приходить до висновку, що відповідач в середньому мав щомісячний дохід 2018 - 2019 р.р. - 3000,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 липня 2019 року становить 2118,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на даний час 1059,00 грн.). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2007,00 грн.).

Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Сторона відповідача заперечує проти позову та посилається на неможливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, у зв`язку з тим, що на утриманні її довірителя перебуває ще троє дітей від різних шлюбів, на підтвердження чого відповідач надав суду копії свідоцтв про народження, зазначив, крім того, що має проблеми зі здоров`ям, на підтвердження чого надав суду епікризи № 8628 та 6852, датовані 2016-2017 р.р. Крім того, представник відповідача в запереченнях суду показала, що її довіритель був звільнений з місця роботи, де отримував заробітну плату, підтвердивши вказане копією відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.

Зважаючи на зазначене, враховуючи те, що відповідач частково визнав позовні вимоги, є особою працездатного віку, вік дитини та виходячи з встановленого законом мінімального гарантованого розміру аліментів, потреб дитини і її належного забезпечення та те, що на утриманні у відповідача перебуває ще троє дітей від інших шлюбів, а також те, що ні в судовому засіданні не здобуто, ні позивачем не надано суду доказів того, що відповідач має достатній заробіток та витрати, що перевищують його заробіток (дохід), а також не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, які є предметом доказування у даній справі, що дало б суду підстави задоволити позов у повному обсязі, а судом з наданих відомостей наданих Державною фіскальною службою України встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01.01.2018 року по 31.03.2019 року в середньому мав щомісячний дохід в розмірі 3000, 00 грн, тому суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти, у розмірі 1100,00 грн, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, не буде порушувати її прав та відповідатиме принципу рівної участі батьків у матеріальному забезпеченні дитини.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 11 липня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 111,112, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 141, 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1100 (одна тисяча сто) грн. 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина