Справа № 128/1423/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Москвичової О.Р.,

у відсутність учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_2, до Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом і в порядку поділу спадкового майна,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, поданим та підписаним її представником згідно з ордером ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області помер батько позивача ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, в тому числі й на 1/3 частку у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . Також до складу спадкового майна входять дві земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,2500 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,3881 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

09.11.2005 ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів належний йому житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з присадибною земельною ділянкою розміром 0,6381 га, земельну ділянку розміром 2,27 га, що розташована на території Степанівської сільської ради, та майновий пай ТОВ сільськогосподарського орендного підприємства «Мир» с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області вартістю 7614 грн своїй дочці ОСОБА_1 .

Особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , була мати позивача - дружина померлого ОСОБА_6 , оскільки на момент смерті чоловіка досягла пенсійного віку. Однак у встановлений законом строк вона подала до нотаріальної контори заяву про відмову від права на обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 прийняла, так як у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори і на частину спадкового майна вже отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області померла мати позивача ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, в тому числі й на 1/3 частку у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті своєї матері ОСОБА_6 Іншим спадкоємцем першої черги за законом та спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, є син померлої ОСОБА_6 та брат позивача ОСОБА_3 .

Спадщину після смерті своєї матері прийняли позивач та її брат, подавши заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору.

Згідно з даними погосподарських книг Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відносився до суспільної групи домогосподарств - «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 його членами були троє осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

В даний час позивач домовилася з братом ОСОБА_3 про поділ спадкового майна, а саме: 1/3 частки спадкового житлового будинку, яка належала їхній матері ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_3 не заперечує, щоб спадковий будинок було успадковано позивачем ОСОБА_1 в цілому, що відповідало волевиявленню їхніх батьків.

Однак позивач не має можливості оформити свої спадкові права на вищевказане нерухоме майно в нотаріальній конторі, оскільки спадковий будинок відноситься до категорії колгоспних дворів.

Представник позивача вважає, що на підставі норм ст. 120 ЗК України, за позивачем також має бути визнано і право власності на земельні ділянки, на якій розташований спадковий будинок.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, за законом та в порядку поділу спадкового майна.

В підготовче засідання учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивача ОСОБА_1 згідно з ордером ОСОБА_2 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати просить залишити за позивачем, а представник відповідача - сільський голова Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги визнають.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 22.10.2010 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі, на частку у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала йому як члену колгоспного двору згідно з даними погосподарських книг Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 34-43), а також копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 25.12.1989, виданого виконавчим комітетом Степанівської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької районної ради від 19.05.1989 за № 128, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» в реєстровій книзі за № 165, згідно якого житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 (а.с. 22).

Також до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входять дві земельних ділянки: земельна ділянка площею 0,2500 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 , виданого 24.07.2000 Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення Степанівської сільської ради 5 сесії 22 скликання від 15.11.1995, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61, та земельна ділянка площею 0,3881 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 , виданого 24.07.2000 Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 5 сесії 22 скликання від 15.11.1995, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61, що підтверджується його копією (а.с. 15) і копією Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (16, 17, 18, 19).

09 листопада 2005 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав належний йому житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , з присадибною земельною ділянкою розміром 0,6381 га (Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4 від 24.07.2000); земельну ділянку, розташовану на території Степанівської сільської ради, розміром 2,27 га (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 від 27.06.2003) та майновий пай ТОВ сільськогосподарського орендного підприємства «Мир» с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області, розміром 7614 грн (свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_6 від 07.05.2001) своїй дочці ОСОБА_1 . Даний заповіт 09 листопада 2005 року був посвідчений секретарем виконавчого комітету Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області Коцур Т.О.і зареєстрований в реєстрі за № 126, що підтверджується його копією (а.с. 10).

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємицею за заповітом та спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого батька ОСОБА_5 , що також підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_7 від 10.05.1973 (а.с. 11) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 07.09.1996, з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_9 позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с. 12).

Особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , була мати позивача - дружина померлого ОСОБА_6 , оскільки на момент смерті чоловіка досягла пенсійного віку, що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг Степанівської сілської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 34-43).

Однак у встановлений законом строк ОСОБА_6 подала в нотаріальну контору заяву про відмову від права на обов`язкову частку у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого чоловіка ОСОБА_5 , що не заперечується відповідачами по справі.

Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 свого батька ОСОБА_5 прийняла, так як у встановлений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори і на частину спадкового майна отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Також спадщину після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом на відповідне часткове майно прийняла ОСОБА_4 , що підтверджується копією спадкової справи № 730/2010, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 (а.с. 65-89).

ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Степанівка, Вінницького району Вінницької області померла мати позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 23.08.2018 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, в тому числі, на частку у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належала їй як члену колгоспного двору згідно з даними погосподарських книг Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копіями виписок з погосподарських книг Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 34-43), а також копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 25.12.1989, виданого виконавчим комітетом Степанівської сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької районної ради від 19.05.1989 за № 128, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» в реєстровій книзі за № 165, згідно якого житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 (а.с. 22).

Цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , згідно з відомостями технічного паспорту, виготовленого ФОП « ОСОБА_12 » від 01.03.2019, складається з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; сараю під літерою «Б»; сараю під літерою «б»; погребу з шиєю під літерою «В»; сараю під літерою «Г» (а.с. 24-28).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 своєї матері ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_7 від 10.05.1973 (а.с. 11) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 від 07.09.1996, з якого вбачається, що після реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_9 позивач змінила своє прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с. 12).

Іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_6 , а також спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, є рідний брат позивача - син померлої ОСОБА_3 (відповідач по справі).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_6 прийняли позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , так як подали заяви про прийняття спадщини приватному нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу - Надольській Т.П., оскільки брат позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав заяву про включення її до кола спадкоємців згідно норм ст. 1270 ЦК України і вона також подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Цей факт підтверджується копією спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 (а.с. 103-112) та постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватного нотаріусу Вінницького районного нотаріального округу - Надольської Т.П. від 16.05.2019 за № 86/02-31 (а.с. 45).

Так, згідно з даними погосподарських книг Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, будинковолодіння АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 відносилось до суспільної групи домогосподарств - «колгоспний двір», його членами у вказаний період буди троє осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Згідно з вимогами ст. 7 Конституції СРСР (в редакції1936 року) колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці.

Відповідно до затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі тавідомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначавсяВказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками,затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Згідно з п. 9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Тобто усі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У рай смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, установлено, що частки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з нормами ст. 123 ЦК України (в редакції 1963 року), є рівними, тобто складають по 1/3 частці на кожного члена двору.

В даний час позивач ОСОБА_1 домовилася з братом ОСОБА_3 про поділ спадкового майна, а саме: 1/3 частки спадкового житлового будинку, яка належала їхній матері ОСОБА_6 . Так, ОСОБА_3 не заперечує, щоб будинковолодіння АДРЕСА_1 було успадковано позивачем ОСОБА_1 в цілому, що відповідало волевиявленню їхніх батьків, що підтверджується договором про поділ спадкового майна (а.с. 96).

Однак в зв`язку з тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів, позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити на нього, а також на земельні ділянки, на яких він розташований, свої спадкові права в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом) Вінницької районної державної нотаріальної контори від 12.02.2019 за № 260/02-31, а також постановою приватного нотаріуса Вінницького районного нотаріального округу - Надольської Т.П. від 16.05.2019 за № 86/02-31 (а.с. 45).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 3 ст. 1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 статті 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 свого батька ОСОБА_5 та спадщину після його смерті прийняла в установленому законом порядку, а особа, яка мала право на обов`язкову частку в спадковому майні після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , - його дружина ОСОБА_6 у визначений законом строк подала заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття обов`язкової частки у спадщині.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_5 , в тому числі й 1/3 частку у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . Відповідно, з урахуванням належної їй частки як члена колгоспного двору та успадкованої частки після смерті свого батька ОСОБА_5 , належна частка ОСОБА_1 у майні колгоспного двору становить 2/3 (1/3+1/3=2/3).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_6 ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_3 прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом, в тому числі, й на належну спадкодавиці 1/3 частку у праві власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 і відповідно до договору про поділ спадкового майна від 16.05.2019, укладеного між ними, домовились, що цілий житловий будинок АДРЕСА_1 буде належати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом і за заповітом та в порядку поділу спадкового майна.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір.

Установлено, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий позивач ОСОБА_1 не має можливості через приналежність будинку до суспільної групи домогосподарств - «колгоспний двір», в зв`язку з цим нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом на вищевказане спадкове майно.

Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до частини 1 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Так як сторони по справі домовились, що цілий житловий будинок АДРЕСА_1 буде належати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом і за заповітом та в порядку поділу спадкового майна, тому відповідно до норм ст. 1225 ЦК України ОСОБА_1 також має належати земельна ділянка площею 0,2500 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,3881 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки судом є установленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на вищевказане спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у неї немає, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

За клопотанням позивача суд вважає залишити за позивачем судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1235, 1236, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером ОСОБА_2, до Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом і в порядку поділу спадкового майна - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області - Коцур Т.О. 09 листопада 2005 року та зареєстрований в реєстрі за № 126, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_5 на 1/3 частку; право власності в порядку спадкування за законом та в порядку поділу спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_6 на 1/3 частку та право власності як за членом колгоспного двору на 1/3 частку, а загалом на:цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який згідно з відомостями технічного паспорту, виготовленого ФОП « ОСОБА_12 » від 01.03.2019, складається з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; сараю під літерою «Б»; сараю під літерою «б»; погребу з шиєю під літерою «В»; сараю під літерою «Г».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області - Коцур Т.О. 09 листопада 2005 року та зареєстрований в реєстрі за № 126, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_5 на:

-земельну ділянку площею 0,2500 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 , виданого 24.07.2000 Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення Степанівської сільської ради 5 сесії 22 скликання від 15.11.1995, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61;

-земельну ділянку площею 0,3881 га у межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 , виданого 24.07.2000 Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області на підставі рішення Степанівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 5 сесії 22 скликання від 15.11.1995 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 61.

Судові витрати по справі залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Степанівська сільська рада Вінницького району Вінницької області, місце знаходження: 23255, с. Степанівка, вул. Леніна, 1, Вінницького району Вінницької області.

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська