КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 758/3340/17
Головуючий у першій інстанції - Ларіонова Н.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1488/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Владімірової О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що в липні 2012 року вона познайомилася з відповідачем, з яким деякий час зустрічалася, проводила разом час та мала близькі стосунки. 01 листопада 2012 року вона дізналась, що вагітна, а батьком дитини за її словами є ОСОБА_2 Того ж місяця вона припинила з ним стосунки через погрози їх спільної знайомої - ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка народила дівчинку. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, а саме в Книзі реєстрації народжень запис про батька провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записують з її слів. 11 липня 2013 року дівчинку було зареєстровано як ОСОБА_4 , а її батьком зазначено - ОСОБА_5 .

Позивачка зазначала, що ОСОБА_2 не визнає батьківства й не бажає приймати участі у вихованні дочки ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 зазначає, що впродовж 4 років самостійно утримувала дочку, проте потреби дитини з кожним днем ростуть й на даний час їй важко утримувати маленьку дитину самотужки.

Враховуючи викладене, просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключити з актового запису №1292 про народження дитини ОСОБА_4 , вчиненого 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, відомості про батьківство ОСОБА_5 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до вказаного актового запису, а саме: зазначити у графі «батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, представник позивача - Шевченко М.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги було зазначено про грубе порушення процедури забору крові у ОСОБА_2 Посилається, що дану процедуру було доручено зробити лікарю ОСОБА_8 Інституту гематології та трансфузіології НАМН України, а не працівнику Київського міського бюро судово-медичних експертиз. Апелянт вважає, що забір крові було здійснено в різних установах і в різний час, а отже, є незаконним й суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у призначенні додаткової експертизи.

У червні 2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача - Чистякової Н.О . , відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду законним, обґрунтованим і таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки у рішенні суду й апелянтом не було надано доказів того, що висновок експерта суперечить матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності.

При апеляційному розгляді справи Апеляційним судом м. Києва 05 липня 2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Шевченко М.О. та призначено у вказаній справі повторну судово-медичну експертизу методом ДНК, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року задоволено заяву представника ОСОБА_2 - Чистякової Наталії Олександрівни про відвід експерту відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського бюро судово-медичної експертиз Юрченко М.В. та заявуексперта відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського бюро судово-медичної експертиз Юрченко М.В. про самовідвід. Клопотання представника ОСОБА_2 - Чистякової Н.О. про визначення іншої експертної установи - задоволено. Проведення експертизи доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи (65082, м. Одеса, провулок Валіховський, 4).

При апеляційному розгляді справи представник позивачки Шевченко М.О. доводи викладені в апеляційній скарзі підтримала та просила її задовольнити, скасувати рішення та ухвалити постанову, якої задовольнити позовні вимоги у повному обсягу. Оскільки відповідач умисно ухиляється від призначеної судом експертизи, надаючи суду фіктивні довідки про хворобу, що підтверджується наявними відповідями медичних установ, тим самим перешкоджаючи встановленню істини у справі. З врахуванням системного ухилення відповідача від проведення судово-медичної експертизи просила відповідно до норм ст. 109 ЦПК України встановити факт доведення факту батьківства відповідача щодо дитини позивачки, та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Чистякова Н.О. будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася та причини неявки судом визнані неповажними. З врахуванням положення ч.2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд вказаної справи у відсутність представника відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народила дочку ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 липня 2013 року(а.с.6 т.1).

Народження дитини зареєстровано Подільським РВ ДРАЦС м. Києва за заявою позивача, про що складено актовий запис № 1292 від 11 липня 2013 року, в якому зазначено, що відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ст.135 ч.1 СК України зі слів матері - ОСОБА_5 , з видачею позивачу свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , в якому батьком дитини зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.6, 47 т.1). На час народження дитини позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі із відповідачем.

В судовому засіданні судом першої інстанції достеменно встановлено, що факт батьківства щодо народженої у позивача дитини відповідачем з часу народження дитини не визнавався та сторони по справі ніколи не проживали разом.

Згідно витребуваної судом копії індивідуальної картки вагітної і породілля, оформленої на позивача в жіночій консультації позивача ЦРП Подільського району м. Києва, позивач ОСОБА_1 , зареєстрована мешканка Подільського району м. Києва, як вагітна була взята на облік 15 листопада 2012 року, відомості про чоловіка зазначені: ОСОБА_6 , 45 років (а.с.144, т.1).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої було постановлено наступні питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1 .? Чи походить малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? (а.с.117-120, т.1).

Відповідно до висновку експерта №280 від 10 серпня 2017 року вказано, що біологічне батьківство особи чоловічої генетичної статі, зразок крові якої наданий на дослідження з маркуванням «ОСОБА_2», відносно ОСОБА_4 , народженої ОСОБА_1 , виключається (а.с.169-172, т.1).

Вирішуючи даний спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що по справі відсутні безспірні, переконливі та належні і допустимі докази того, що саме відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини, народженої у позивача - ОСОБА_4 .

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК Українипередбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до частин першої-третьої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (ст.128 ч.1 СК України). В такому випадку позов про визнання батьківства може бути поданий, зокрема, матір`ю та в разі, якщо запис про батька дитини в Книзі народжень вчинено відповідно до ст.135 ч.1 СК України (ст.128 ч.3, 4 СК України).

Згідно з положеннями ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народила дочку ОСОБА_4

Народження дитини зареєстровано Подільським РВ ДРАЦС м. Києва за заявою позивача, про що складено актовий запис № 1292 від 11 липня 2013 року, в якому зазначено, що відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ст.135 ч.1 СК України зі слів матері - ОСОБА_5 , з видачею позивачу свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , в якому батьком дитини зазначено « ОСОБА_5 » (а.с.6, 47 т.1).

Відповідно до ч.2 статті 128 СК України передбачено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно із положенням ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Разом з тим, стаття 78 ЦПК України передбачає, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також стаття 79 та ч.6 статті 81 ЦПК України встановлює, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року було призначено судово-генетичну експертизу, на вирішення якої було постановлено наступні питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1 .? Чи походить малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ? (а.с.117-120, т.1).

Відповідно до висновку експерта №280 від 10 серпня 2017 року вказано, що до відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, судовим розпорядником Подільського районного суду міста Києва було доставлено конверт з фіолетового паперу, розмірами 12х18 см. Конверт був заклеєний. На клапані конверта - два ідентичні чотирикутні штампи: «Державна установа «Інститут гематології та трансфузіології Національної академії медичних наук України» м. Київ №3». Вказано, що цілісність упаковки не пошкоджена, а в конверті знаходилась прозора пластикова пробірка з фіолетовою кришкою, з написом на бірці: «10 00 18.10.17 ОСОБА_2 », зі зразком крові в рідкому стані. Окрім того вказано, що зразки крові ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було відібрано на паперові фільтри 29 вересня 2017 року у відділенні судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, про що складено відповідний протокол (а.с.170, т.1).

За результатами проведеного дослідження судовим експертом зроблено висновок, що біологічне батьківство особи чоловічої генетичної статі, зразок крові якої наданий на дослідження з маркуванням «ОСОБА_2», відносно ОСОБА_4 , народженої ОСОБА_1 , виключається (а.с.169-172, т.1).

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами представника позивача в частині існування обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вказаним експертним висновком факту виключення біологічного батьківства саме ОСОБА_2 відносно ОСОБА_4 , народженої ОСОБА_1 з огляду на відсутність належних доказів, які б давали підстави для висновку про неможливість проведення забору крові у відповідача у відділенні експертної установи, якій доручено проведення експертизи, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права в частині визначення установи, яка буде здійснювати такий забір.

В подальшому, судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги лист від 03 жовтня 2017 року керівника ДУ «Інститут гематології та трансфузіології НАМН України» та необґрунтовано відхилено клопотання представника позивача від 03 жовтня 2017 року про відновлення провадження у справі з метою покладення обов`язку здійснення забору крові безпосередньо на експертну установу, яка буде проводити вказане дослідження та експерти якої попереджаються про кримінальну відповідальність за вчинення відповідних дій (а.с.152-153,155, т.1).

Відповідно до положень п.2.5.4, п. 2.5.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, відповідно до яких: експертиза спірного батьківства, спірного материнства і підміни дітей проводиться в такій послідовності: а) ознайомлення з наданими документами; б) збір анамнезу (перенесені захворювання, трансфузії крові тощо); в) відбір крові і слини; г) аналіз крові, а при необхідності і слини; д) складання підсумку. Забір крові і слини в осіб, які проходять у справі, здійснюється тільки при одночасному їх прибутті до відділення.

Суд першої інстанції не врахував вказане положення і той факт, що забір крові у відповідача ОСОБА_2 та позивача по справі ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_4 відбувалось в різних установах, в різний час, що, на переконання апеляційного суду, свідчить про порушення вимог закону щодо процедури проведення судових експертиз.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 113 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05 липня 2018 року у справі було призначено повторну судово-медичну експертизу методом ДНК, на вирішення якої було постановлено питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1 .? Проведення експертизи було доручено експерту Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (а.с.71-73, т.2).

07 вересня 2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника відповідача Чистякової Н.О. про те, що ОСОБА_2 не може прибути до експертної установи для відбору зразку крові, оскільки погіршився стан здоров`я (а.с.92-93, т.2).

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року №452/2017 Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті «Голос України» № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Київського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2018 року визначено суддю-доповідача - Яворського М.А., судді - члени колегії : Кашперська Т.Ц., Фінагеєв В.О.

01 жовтня від представника відповідача Чистякової Н.О. надійшла заява про відвід експерта, а 09 жовтня 2018 року на адресу суду від судового експерта Юрченко М.В. надійшла заява про самовідвід, оскільки в експертній установі працює лише два експерти, а Юрченко О.В. є її сестрою та просила прийняти заяву про самовідвід.

В судовому засіданні 04 грудня 2018 року представник позивача Шевченко М.О. та представник відповідача Чистякова Н.О. підтримали клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи та узгодили установу, якій буде доручено її проведення й відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року вказані вище заяви було задоволено та призначено повторну судово-медичну експертизу методом ДНК, на вирішення якої постановлено питання: чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1 .? Проведення експертизи було доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи (а.с.136, т.2).

Проведення процедури по відбору зразків крові було призначено на 21 січня 2019 року (а.с.142, т.2).

В подальшому, 18 січня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача Чистякової Н.О. про перенесення відбору біологічних зразків крові, оскільки ОСОБА_2 не може з поважних причин прибути до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи у зв`язку із тривалим розладом здоров`я та просила перенести вказану процедуру на більш пізній час, зокрема після 20 лютого 2019 року (а.с.150-151, т.2).

Як вбачається із копії довідки, яка була долучена до вказаного клопотання, ОСОБА_2 з 17 січня 2019 року перебував на амбулаторному лікуванні в КНП «ЦПМСД №1» Деснянського району міста Києва Амбулаторія №5 з загальним захворюванням, діагноз не зазначено (а.с.151, т.2).

Відповідно до листа Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 29 січня 2019 року №323-02 проведення відбору зразків крові було відкладено на 28 лютого 2019 року й разом з тим вказано, що 21 січня 2019 року ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_4 прибули до експертної установи для відбору зразків крові (а.с.155, т.2).

27 лютого 2019 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від представника відповідача Чистякової Н.О. про перенесення відбору біологічних зразків крові, оскільки ОСОБА_2 не може з поважних причин прибути до експертної установи у зв`язку із проведенням запланованої кровозмісної терапії та просила відтермінування вказану процедуру на термін, необхідний для відновлення складу крові (а.с.167-169, т.2).

Відповідно до листа Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 11 березня 2019 року №723-02 вказано, що 28 лютого 2019 року відбір біологічних зразків не проводився у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_2 . В той же час вказано, що позивач по справі та її донька ОСОБА_4 в призначений день прибули до експертної установи та було запропоновано апеляційному суду самостійно призначити наступну дату проведення процедури по відбору зразків крові (а.с.175, т.2).

Згідно із листом Київського апеляційного суду від 22 березня 2019 року сторонам по справі було запропоновано узгодити між собою остаточну дату відбору біологічних зразків для забезпечення виконання експертизи (а.с.182, т.2).

27 березня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від представника відповідача Чистякової Н.О. про перенесення відбору біологічних зразків крові на 06 червня 2019 року, оскільки відповідача має рецидив хвороби Верльгофа (а.с. 189-190, т.2).

Відповідно до листа Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційним судом було самостійно призначено наступну дату для відбору крові на 14 травня 2019 року (а.с.196, т.2).

13 травня 2019 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від представника відповідача Чистякової Н.О. про перенесення відбору біологічних зразків крові (а.с.205-206, т.2).

Відповідно до листа Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 30 травня 2019 року №1542-02 вказано, що 14 травня 2019 року відбір біологічних зразків не проводився у зв`язку із неприбуттям ОСОБА_2 до експертної установи, проте ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_4 у зазначений день прибули для відбору зразків крові. Разом з тим, у вказаному листі зазначено, що у зв`язку з неможливістю проведення експертизи через неодноразове неприбуття ОСОБА_2 до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків ухвала Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року була залишена без виконання (а.с.215, т.2).

Відповідно до положень ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Апеляційний суд враховуючи вище вказані обставини приходить до висновку, що системне та неодноразове ухилення відповідача від проведення судово-медичної генетично-ідентифікаційної експертизи шляхом нез`явлення ним до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів свідчить про його небажання отримати висновки щодо походження дитини та відповідно і спростування доводів позивачки про його батьківства щодо дитини та дає суду можливість визнати факт, який відповідачем заперечується, та підстави встановити походження дитини від відповідача, виходячи з інтересів дитини.

Аналогічних висновків прийшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду при розгляді справ № 2/711/355/15 від 05 вересня 2018 року, № 750/8489/15-ц від 12 грудня 2018 року, №751/5788/16-ц від 30 травня 2018 року

Приходячи до вказаного висновку апеляційний суд враховує, що експертна установа - Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи була обрана саме за заявою представника відповідача у справі, про дату час та місце здійснення відібрання зразків генетичного матеріалу на 21 січня 2019 року відповідач ОСОБА_2 був повідомлений експертами належним чином, що підтверджується заявою його представника від 17 січня 2019 року ( а.с.150 т.2), та у зв`язку з його клопотання вказаний відбір був перенесений на 28 лютого 2019 року. Однак і 28 лютого 2019 року відповідач повторно не з`явився на відбір зразків, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце вказаної медичної процедури, що підтверджується заявою представника від 27 лютого 2019 року (а.с.167 т.2). Наступний відбір зразків був призначений апеляційним судом за клопотання експерта та з врахуванням клопотання відповідача на 14 травня 2019 року, однак і на вказаний відбір відповідач не з`явився, мотивуючи це необхідністю проходження лікування (хвороба Верльгофа ).

Апеляційний суд вважає зазначене системне ухилення відповідача як небажання отримати висновки щодо походження дитини та відповідно і спростування доводів позивачки про його батьківства щодо дитини. При цьому колегія суддів вважає посилання відповідача на наявність гематологічного захворювання ( хвороба Верльгофа ) лише приводом для ухилення від проведення вказаної експертизи, оскільки зазначена хвороба не є протипоказання для забору крові ( лист директора ДУ «Інститут гематології та трансфузіології НАМН України професора Тимченка А . С. )( а.с.147 т.1).

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України, викладених у п.9 Постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про систематичне ухилення ОСОБА_2 від відбору біологічних зразків крові для проведення судово-медичної експертизи без чого її проведення є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне визнати факт батьківства ОСОБА_2 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З врахуванням викладених обставин колегія суддів доходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо порушення вимог законодавства щодо процедури проведення експертизи та наявності обґрунтованих підстав для задоволення вказаних в апеляційній скарзі вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Керуючись ст. 367, 374, 374, 381-383 ЦПК України, ст. 216 ЦК України , апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 лютого 2018 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 .

Визнати батьківство ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити з актового запису №1292, вчинений 11 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, в свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 про народження дитини ОСОБА_4 відомості про батьківство в графі батько - ОСОБА_5 .

Внести зміни до актового запису №1292 вчинений 11 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві в свідоцтві про народження серія НОМЕР_1 про народження дитини ОСОБА_4 , а саме в графі батько зазначити - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , громадянин України).

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 29 серпня 2019 року.

Головуючий суддя: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв