Ухвала

20 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 359/9015/15-ц

провадження № 22-ц/824/12579/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ПАТ «Альфа - Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року позов задоволено.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 12 серпня 2019 року відповідачзвернулася безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до частини четвертої статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апеляційну скаргу подано в межах строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте, дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд уважає, що наразі остання не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки до апеляційної скарги не долучено відповідних документів на підтвердження сплати судового збору у розмірі, встановленому законом.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вищезазначені документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Апелянтом до апеляційної скарги долучено оригінал квитанції про сплату судового збору, проте, з огляду на відсутність у матеріалах апеляційної скарги відповідних документів, з яких суд мав би можливість установити дійсний розмір судового збору, який відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення, суд доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на викладене, апелянту необхідно надати документи, з яких суд матиме змогу встановити розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду, таких як, копія позовної заяви та у разі наявності заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, копія квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви, копія рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Згідно вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 20 вересня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання копії позовної заяви та у разі наявності заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, копії квитанції про сплату судового збору за подання позовної заяви, копії рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець