Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 523/6431/16-ц

провадження № 61-29902св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2017 рокуу складі суддів: Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я., Плавич Н. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «Арсенал Страхування») про стягнення страхового відшкодування у розмірі 2 419 200 грн з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних з 03 березня 2016 року до дня ухвалення рішення, пені у розмірі 0,01 % та подвійної облікової ставки Національного банку України від суми страхового відшкодування за кожен день прострочення з 03 березня 2016 року до дня фактичного виконання зобов`язань, неустойки в розмірі 3 % від суми страхового відшкодування з 03 березня 2016 року до фактичного виконання страховиком зобов`язань і відшкодування моральної шкоди у розмірі 1 млн грн.

Зазначав, що 26 листопада 2015 року між ним та ПрАТ «Арсенал Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого застраховано автомобіль «BMW» моделі «Х5», 2012 року випуску № НОМЕР_1 . Страхова сума склала 2 544 000 грн.

27грудня 2015 року автомобіль був викрадений невідомими особами, що відповідно до умов договору є страховим випадком. Вінповідомив відповідача про страховий випадок і звернувся із заявою до правоохоронних органів. 31грудня 2015 року вінпередав страховику перелік передбачених умовами договору речей та документів, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, два ключі від транспортного засобу, що підтверджується актом прийому-передачі. Однак у встановлені договором строки відповідач не здійснив виплатустрахового відшкодування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2016 року (у складі судді Шепітко І. Г.) позов задоволено частково. Стягнуто із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 страхову виплату у розмірі 2 419 200 грн, інфляційні втрати за період із 07 квітня 2016 року по 22 червня 2016 року у розмірі 87 175 грн 87 коп., 3 % річних за період із 07 квітня 2016 року по 22 червня 2016 року у розмірі 15 467 грн 02 коп., 0,01 % пені від страхової виплати за період із 07 квітня 2016 року по 22 червня 2016 року у розмірі 18 869 грн 76 коп., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за період із 07 квітня 2016 року по 22 червня 2016 року у розмірі 226 849 грн 58 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду мотивовано тим, що суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що зберігання пошкодженого пульту керування у застрахованому транспортному засобі є порушенням пункту 24.2.4 договору страхування, який забороняє зберігати в автомобілі основний та додатковий ключі, оскільки пошкоджений та заблокований пульт керування не може вважатися ані основним, ані додатковим ключем, оскільки він був заблокований і користування ним за своїм призначенням неможливе. Таким чином, вимога щодо стягнення з відповідача страхової виплати за договором добровільного страхування наземного транспорту № 533/15-Т/Х/01 в розмірі 2 419 200 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Зважаючи на те, що порушення прав позивача мало місце з моменту відмови у здійсненні страхового відшкодування, підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення інфляційних втрат, 3 % річних, пені у розмірі 0,01% та подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення з моменту відмови у виплаті до дати ухвалення рішення. Суд відмовляє у стягненні неустойки згідно з частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки між сторонами укладено договір майнового страхування, за умовами якого передбачена відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування, а тому вказаний закон в частині стягнення неустойки не поширюється на спірні правовідносини. Суду не надано жодного доказу завдання позивач моральної шкоди в результаті винних дій відповідача, тому таке ствердження позивача носить характер припущення, на якому не може ґрунтуватися рішення суду.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано, у позові відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що страховик отримав відповідь від офіційного дилера BMW в Україні - ТОВ «Емералд Моторс» відомості про те, що позивач отримав додатковий ключ/пульт управління та вставку до застрахованого автомобіля. Пункт 24.2.4 договору страхування забороняє страхувальнику зберігати в автомобілі, крім іншого, основний та/або додатковий комплекти ключів до замка запалювання застрахованого транспортного засобу. Страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування, зокрема, якщо страхувальник не надав, у разі викрадення транспортного засобу, основний та/або додатковий комплект ключів до замка запалювання. Таким чином, позивач, залишивши у застрахованому автомобілі ключ до замка запалювання, порушив пункт 24.2.4 договору, втратив право на страховий захист, передбачений договором.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1)Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Підстави касаційного оскарження обґрунтовано тим, що відповідач, отримавши інформацію щодо наявності додаткового ключа до застрахованого автомобіля, не з`ясував, чи «відкріплювався» попередній ключ, а також чи може бути відкрито і заведено викрадений автомобіль таким ключем. Метою отримання додаткового ключа було пошкодження основного ключа та його нестабільна робота, нестабільно працюючий ключ після отримання замінюючого ключа у офіційного дилера (що зумовлює відкріплення непрацюючого ключа) зберігалися у бардачку автомобіля. Суд залишив поза увагою копію листа від 10 березня 2016 року, відправленого на ім`я позивача з боку Дочірнього підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Емералд» фірма «Емералд Моторс» (офіційного дилера, що здійснював виготовлення ключа), у якому зазначено, що при замовленні клієнтом додаткових ключів для автомобіля, у випадку втрати попередніх ключів, попередні ключі одразу блокуються. Таким чином, завести автомобіль за допомогою втрачених ключів неможливо з моменту замовлення нових ключів». Фактично блокування ключів виконано 16 грудня 2015 року. Оскільки попередній ключ втратив можливість заводити автомобіль одразу ж після того, як клієнтом було замовлено новий (тобто, 16 грудня 2015 року), він не може вважатися ключем в розумінні цього слова (як знаряддя для відмикання замка), оскільки вже не може бути використаний за своїм призначенням та нічого не може привести у дію.

(2) Позиція відповідача

У запереченні на касаційну скаргу страховик зазначає, що пункт 24.2.4 договору страхування забороняє страхувальнику зберігати в автомобілі, крім іншого, основний та/або додатковий комплекти ключів до замка запалювання застрахованого транспортного засобу. Страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування, зокрема, якщо страхувальник не надав, у разі викрадення транспортного засобу, основний та/або додатковий комплект ключів до замка запалювання. Таким чином, позивач, залишивши у застрахованому автомобілі ключ до замка запалювання, порушив пункт 24.2.4 договору, втратив право на страховий захист, передбачений договором.

РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

23 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду, а 03 червня 2019 року - судді-доповідачу Штелик С. П.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті З ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної

Інстанцій

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Суди установили, що 26 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Арсенал Страхування» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого застраховано автомобіль «BMW» моделі «Х5», 2012 року випуску № НОМЕР_1 . Страхова сума склала 2 544 000 грн.

27грудня 2015 року автомобіль викрадено невідомими особами, а 28 грудня 2015 року позивач звернувся до страховиказ повідомленням про викрадення автомобіля. 31грудня 2015 року за актом приймання-передачі позивач передав страховику 2 ключі до замка запалювання та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Отримавши ключі, ПрАТ «Арсенал Страхування» передалоїх на аналіз до офіційного дилера BMW, а 18 лютого 2016 року отримало відповідь від ТОВ «Емералд Моторс» про те, що позивач отримав додатковий ключ/пульт управління та вставку до застрахованого автомобіля.

29 березня 2016 року позивач надав письмові пояснення страховій компанії про те, що метою отримання додаткового ключа/пульту управління та вставки є пошкодження основного ключа та його нестабільна робота; нестабільно працюючий ключ/пульт управління і вставка зберігались в бардачку автомобіля.

07квітня 2016 року страхова компаніяприйняла рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на порушення позивачем пунктів 24.2.4, 25.1.11, 28.4.15 договору.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником та страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування, на користь якої укладеного договір страхування (подати допомогу, виконати послуги тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Договір страхування повинен містити, зокрема, права та обов`язки сторін і відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору; інші умови за згодою сторін.

Суди встановили, що страхувальник підписав договір страхування, жодних зауважень чи застережень щодо його змісту не надав.

За змістом пункту 24.2.4 договору страхування страхувальник зобов`язаний не зберігати в автомобілі, крім іншого, основний та/або додатковий комплекти ключів до замка запалювання застрахованого транспортного засобу.

Згідно із пунктом 26.1.4 договору страхування у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» страхувальник зобов`язаний надати страховику у тому числі основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ, ключі механічного протиугінного пристрою, пристрої дистанційного управління протиугінною системою, а також документи, які надають право на управління застрахованим ТЗ (в тому числі, але не виключно: свідоцтво про реєстрацію ТЗ, довіреність).

На підставі пункту 28.4.15 договору страховик відмовляє у виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник не надав у разі викрадення транспортного засобу основний та/або додатковий комплекти ключів до замка запалювання транспортного засобу, ключі протиугінного пристрою та/або пристрою дистанційного управління протиугінною системою та/або документи, що надають право на управління застрахованим ТЗ.

Враховуючи положення пункту 28.4.15 договору, які надають страховику право відмовити у виплаті страхового відшкодування та оскільки, позивач залишив у застрахованому автомобілі ключ до замка запалювання у порушення пункту 24.2.4 договору, страхова компанія правомірно відмовила у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

При укладенні договору страхування сторони погодили необхідність виконання страхувальником дій, а саме: не зберігати в автомобілі основний та/або додатковий комплекти ключів до замка запалювання застрахованого транспортного засобу; у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» надати страховику основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ.

З пояснень позивача встановлено, що він отримав додатковий ключ/пульт управління та вставку у зв`язку з пошкодженням основного ключа та його нестабільною роботою. При цьому позивач вказав, що нестабільно працюючий ключ/пульт управління і вставка зберігались в бардачку викраденого автомобіля.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимоги укладеного між сторонами договору добровільного страхування, дії відповідача щодо відмови у здійсненні страхової виплати узгоджуються з положеннями частини другої статті 991 ЦК України, статті 26 Закону України «Про страхування» і не суперечать умовам договору страхування.

Судами правильно застосовані вищенаведені норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги про те, що при замовленні клієнтом додаткових ключів для автомобіля, у випадку втрати попередніх ключів, попередні ключі одразу блокуються, тому з 16 грудня 2015 року попередній ключ був заблокований, не впливають на кваліфікацію викрадення автомобіля як страхового випадку, оскільки за пунктом 26.1.4 договору страхування у разі настання страхової події за ризиком «Викрадення» страхувальник зобов`язаний надати страховику основний та додатковий комплекти ключів до замку запалювання ТЗ.

(2) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. А. Калараш

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик