Справа № 308/9199/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді Іванова А.П.,

за участі секретаря Боти О.І.,

представника скаржника Гук О.О.,

представника Ужгородського міського відділу

ДВС ГТЮ у Закарпатській області Венжеги М.Р.

представника стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на дії Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, стягувач ОСОБА_3 на рішення державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою про визнання незаконним рішення головного державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Плиски А.С. про відкриття виконавчого провадження №51600191 та скасування постанови від 12.07.2016.

Вказану скаргу мотивує тим, що з матеріалів зведеного виконавчого провадження №50276750 наявна постанова про відкриття виконавчого провадження №51600191 від 12.07.2016 винесена на примусове виконання виконавчого листа №308/5250/14-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 06.03.2015. Строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання становить один рік, про що вказана на такому. Тож, всупереч вимогам статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції №606-XIV від 21.04.1999), головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Плискою А.С. було відкрите виконавче провадження за виконавчим документом, строк на пред`явлення якого завершився 03.03.2016.

Представником Ужгородського МВ ДВС ГТЮ у Закарпатській області подано до суду відзив на дану скаргу, в якому він просить в задоволенні вказаної скарги відмовити, оскільки на виконанні Ужгородського МВ ДВС перебуває виконавче провадження № 51600191 по виконанню виконавчого листа № 308/5250/1 4-ц, виданого 06.03.2015 року Ужгородським міськрайонним судом, де вказано: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 залишок заборгованості за договором суборенди від 01.01.2012 за період з 01 червня 2013 року по 01 листопада 2014 року в розмірі 522852,8 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3654 грн.» Виконавчий лист № 308/5250/14-ц, виданий 06.03.2015 року Ужгородським міськрайонним судом пред`явлено на виконання повторно. При попередньому пред`явленні виконавчого листа № 308/5250/14-ц, виданого 06.03.2015 року, було заведено виконавче провадження №46804470. 10.03.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 30.06.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Стягувач повторно пред`явив виконавчий документ на виконання 05.07.2016 року. Враховуючи зазначене, стягувач вважає, що не пропустив строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання, передбачений ст. 22 У «Про виконавче провадження» (в редакції №606-XIV від 21.04.1999), у зв`язку з перериванням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання згідно зі ст. 23 вказаного Закону.

Відповідно до заяви стягувача від 05.07.2016 року він скористався правом на пред`явлення виконавчого документа до відділу ДВС, на території якого перебувало майно боржника, у порядку, передбаченому ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999). Тобто, у Закарпатській філії ДП «СЕТАМ» (м. Ужгород, пл. Ш. Петефі 14) на зберіганні перебувало рухоме майно боржника, на яке в подальшому зверталося стягнення.

В судовому засідання представник Ужгородського МВ ДВС ГТЮ у Закарпатській області Венжега М.Р. просив відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить відмовити в задоволенні скарги та розглянути таку без його участі, у зв`язку з перебуванням за кордоном. Представництво своїх інтересів доручив адвокату Козаковій М.В., яка в свою чергу просила відмовити у задоволенні скарги з підстав пропущення 10-денного строку подання скарги та трирічного строку загальної позовної давності для звернення до суду.

В судове засідання скаржник ОСОБА_2 не з`явився, представництво його інтересів здійснювала ОСОБА_4 , яка підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2015, головним державним виконавцем Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Плискою А.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/5250/14-ц, виданого 06.03.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.06.2016 вказаний виконавчий лист за заявою стягувача було повернуто останньому. Заявою стягувача від 06.07.2016 (відмітка про отримання від 07.07.2016) виконавчий лист № 308/5250/14-ц, виданий 06.03.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, було пред`явлено до повторного виконання в межах виконавчого провадження № 51600191 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.07.2016).

У відповідності до п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент видачі виконавчого документу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Статтею 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент видачі виконавчого документу), а саме п.1 ч.1 регламентовано, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент видачі виконавчого документу) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача. Згідно з матеріалів справи, а саме постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2015. виконавчий лист № 308/5250/14-ц був пред`явлений до виконання 06.03.2015, тобто в межах одного року, що свідчить про переривання такого строку у відповідності до ст. 23 вказаного Закону, й відповідно до ст. 47 вказаного Закону, був повернутий стягувачу.

Тож, пред`явлення заявником (стягувачем) ОСОБА_3 виконавчого листа до повторного виконання 06.07.2016 (відмітка про отримання від 07.07.2016) не є порушенням регламентованих ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент видачі виконавчого документу) строків.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що заявником не представлено суду жодних доказів щодо підставності своїх вимог, натомість такі його доводи знайшли своє об`єктивне спростування доводами державного виконавця та представника стягувача, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року, що діяла на момент видачі виконавчого документу), ст.ст.258-260,353,354,447-451 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні скарги боржника фізичної особи-підприємця Стука Віктора Петровича про визнання незаконним рішення головного державного виконавця Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Плиски А.С. про відкриття виконавчого провадження № 51600191, про визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51600191 винесеної 12.07.2016 року, на примусове виконання виконавчого листа № 308/5250/14-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 06.03.2015 року про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором суборенди від 01.01.2012 року за період з 01.06.2013 року по 01.11.2014 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: А.П. Іванов