П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року у цивільній справі № 243/10161/18 за позовною заявою ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої недієздатної доньки (суддя першої інстанції Кузнецов Роман Володимирович), -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої недієздатної доньки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 17 липня 2007 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції. Від шлюбу вона з відповідачем мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка визнана інвалідом І групи А з дитинства у зв`язку з психічним захворюванням та визнана недієздатною відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 серпня 2018 року. Донька проживає разом із матір`ю.

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК та виписки з медичної картки амбулаторно хворого, яка видана Центром медико-санітарної допомоги міста Слов`янська від 21 серпня 2018 року ОСОБА_3 має діагноз: багаточисленні вроджені пороки розвитку: ЦНС, печінки, нирок, кишківника; деформація стоп, сліпота обох очей, вроджений сколіоз та кіфоз грудного відділу хребта, дизартрія, мікроцефалія. За своїм психічним станом потребує опіки. Хвора ОСОБА_3 потребує постійного амбулаторного лікування, використання засобів індивідуальної гігієни - підгузків по дві упаковки на місяць, дієти, фізіологічної реабілітації, а саме - лікувальної фізкультури, масажу - постійно, рекомендовано носити лише ортопедичне взуття.

Відповідач після виповнення дитині повноліття не надає матеріальної допомоги на утримання непрацездатної дочки. Їх донька повністю знаходиться на утриманні позивача.

На даний момент позивач не працює, оскільки займається доглядом за донькою-інвалідом І групи, по догляду отримує соціальну допомогу, починаючи з 08 травня 2018 року у сумі 1700,00 грн. щомісяця. До повноліття дитини, а саме до 08.05.2018 року вона отримувала 2876,40 грн. державної соціальної допомоги дітям - інвалідам. Вона отримує пенсію за вислугою років у сумі 1470,00 грн. щомісяця. На теперішній час сума доходів їх сім`ї складає 3170,00 грн. Донька потребує щомісячно на лікування та утримання 6500 -7000 гривень, в зв`язку з чим їм не вистачає її пенсії та соціальної допомоги на утримання ОСОБА_3 .

Позивач просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на її користь на утримання непрацездатної дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно - пожиттєво, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої недієздатної доньки задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки, інваліда першої групи А - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, довічно, починаючи з 17.10.2018 року до зміни матеріального та сімейного стану сторін, стану здоров`я дитини, обставин, що тягнуть згідно законодавства зміну розміру стягуваних аліментів.

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решті частин позовних вимог ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , відмовлено.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 18 липня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що не згоден з вищезазначеним рішенням суду у зв`язку з наступними обставинами: судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідач просив Донецький апеляційний суд скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року по цивільній справі № 243/10161/18 за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої недієздатної доньки, та ухвалити нове рішення по справі, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 02 серпня 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 107,108), копія апеляційної скарги відповідача позивачем по справі отримана (а.с. 108). Відзив на апеляційну скаргу від позивача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року справу призначено до розгляду на 14 серпня 2019 року.

В судове засідання апеляційного суду 21.08.2019 року позивач ОСОБА_2 не з`явилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд першої інстанції послався на те, що оскільки утримання повнолітньої непрацездатної доньки є обов`язком батьків, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_3 , яка потребує допомоги на придбання медикаментів, одягу, продуктів харчування, в тому числі і додаткових витрат на лікування, то вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної доньки необхідно стягнути 1500 грн.

З вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до частини 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач не надала жодного доказу того, що вона несе витрати на утримання дитини, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка за хворою дитиною-інвалідом доглядає, годує, утримує її.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач жодними допустимими доказами не довела того, що ОСОБА_3 взагалі потребує матеріальної допомоги, є безпідставними, оскільки із виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, які захворювання має ОСОБА_3 (а.с. 13).

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти на утримання своєї повнолітньої доньки ОСОБА_3 , оскільки має незадовільний матеріальний стан, який не дозволяє сплачувати йому навіть жодну гривню в якості аліментів, є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 є працездатною особою, не досяг пенсійного віку, ОСОБА_3 є його єдиною дитиною, яка має численні захворювання, потребує значних витрат на придбання медикаментів, одягу, продуктів харчування, в тому числі і на оплату додаткових витрат на лікування, а відтак потребує також матеріальної допомоги від батька.

Як вбачається із пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, відповідно до статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про часткове задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав скасування рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 22 серпня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна