Ухвала

15 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 241/1276/17

провадження № 61-14059ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 29 березня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 червня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 29 березня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 червня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо сплати судового збору в установленому законом розмірі до 02 вересня 2019 року.

У серпні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали, надіслані на виконання вимог ухвали від 31 липня 2019 року, з яких вбачається, що заявником недоліки касаційної скарги усунуто в повному обсязі. Тому касаційна скарга вважається такою, що подана з дотриманням вимог щодо її форми і змісту, передбачених у статті 392 ЦПК України.

Касаційна скарга подана на судове рішення у справі, яка у силу

пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України є малозначною. Проте, відповідно до підпункту а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої та апеляційної інстанції зробили неправильний висновок про те, що між ОСОБА_1 і ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви, у якій вказано, що вона разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами», «Правилами надання банківських послуг» і «Тарифами» складають договір про надання банківських послуг. Разом з цим заявник підписанням анкети-заяви виявив лише бажання вступити у зобов`язальні правовідносини з ПАТ КБ «ПриватБанк» та отримати карту з кредитним лімітом 2 000,00 грн. При цьому від кредитора він не отримав ні кредитну карту «Універсальна», ні Пам`ятку з умовами та правилами банківських послуг та тарифами банку, а тому ці документи не були підписані.

Верховний Суд погоджується з доводами заявника, і вважає, що у скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Так, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 було сформульовано єдину правову позицію у аналогічній справі, якій не відповідають висновки, зроблені у рішенні Першотравневого районного суду Донецької області від 29 березня 2019 року та постанові Донецького апеляційного суду від 19 червня 2019 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Отже, у даному випадку малозначна справа підлягає перегляду у касаційному порядку.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Першотравневого районного суду Донецької області цивільну справу № 241/1276/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара