Справа № 562/415/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"22" серпня 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі

головуючого судді Ємельянової Л.В.

з участю секретаря Аврамчук Н.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Юрчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, вказуючи, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 17 липня 2008 року до 09 жовтня 2017 року. Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач проживає окремо від сім`ї, вихованням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його долею та здоров`ям. У сина вроджена вада серця, на його лікування потрібні значні кошти, однак відповідач матеріальної допомоги на лікування та утримання сина не надає. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Просить суд позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному об`ємі. Пояснила суду, що з грудня 2016 року відповідач не цікавиться життям та здоров`ям сина, коштів на утримання та лікування дитини не надає. Вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням відвідати сина, провести разом із дитиною час, оскільки малолітній ОСОБА_4 потребує батьківської турботи, однак відповідач відмовляється спілкуватися із сином. Просить задовольнити позов.

Представник органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області Юрчук А.В. вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього сина у зв`язку з невиконанням ним своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив.

Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області.

Як вбачається з пояснень позивача, ОСОБА_3 проживає окремо від сім`ї, з грудня 2016 року вихованням та утриманням сина ОСОБА_4 не займається, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його долею та здоров`ям.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона є хрещеною матір`ю малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підтвердила, що батько дитини ОСОБА_3 понад два роки не спілкується із сином, не приїжджає до нього та не надає матеріальної допомоги на його утримання і лікування.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона знає сім`ю позивача з дитинства, проживає по сусідству і часто буває у позивача вдома. Підтвердила, що батько ОСОБА_3 понад два роки не приходить до сина ОСОБА_4 і не бере участі у його вихованні.

Свідок ОСОБА_9 , яка є сусідкою позивача, дала суду аналогічні пояснення.

Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Висновком органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області від 10 квітня 2019 року № 1040/01-25/19 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, життям та здоров`ям сина не цікавиться, не займається фізичним та духовним розвитком дитини, ухиляється від сплати аліментів на утримання сина.

На засідання комісії з питань захисту дітей до Здолбунівської РДА Рівненської області для вирішення питання щодо доцільності чи недоцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Згідно довідки № 57 від 08.10.2018р., виданої дошкільним навчальним закладом № 5 "Усмішка" Здолбунівської міської ради, ОСОБА_4 отримує дошкільну освіту у вказаному дошкільному навчальному закладі, в період з 14 вересня 2016 року по теперішній час дитину приводить і забирає мама ОСОБА_2 , батько дитини жодного разу не з`являвся, дитиною не цікавився.

З довідки № 3902, виданої 15.02.2019р. Здолбунівським районним відділом ДВС ГТУЮ у Рівненській області, вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів складає 25595 (Двадцять п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн. 76 коп.

Наведені обставини свідчать про те, що має місце ухилення батька від виконання своїх обов`язків по вихованню і здійсненню належного догляду за дитиною.

Своєю поведінкою відповідач підтверджує свою байдужість до долі дитини. Ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, відповідач порушує законні права та інтереси сина ОСОБА_4 .

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України є підставою позбавлення батьківських прав.

Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

На підставі наведеного, враховуючи інтереси дитини, суд приходить до висновку, що батько малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не займається його вихованням та утриманням, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його долею, здоров`ям. Тому суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.

За таких обставин позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, ст.155, п.2 ч.1 ст.164, 165, 166 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ІПН НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768 (Сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (підпункт 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

С у д д я