Провадження № 22-ц/801/1790/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року, ухвалене суддею Бойко В.М., повний текст якого складено 03 червня 2019 року,

в справі №127/27780/18

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Вінницького обласного центру з гідрометеорології (відповідач),

про скасування наказу та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в міський суд з позовом до Вінницького обласного центру з гідрометеорології про скасування наказу та стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого посилався на те, що 15 серпня 2016 року він був прийнятий на роботу у Вінницький обласний центр з гідрометеорології ( далі - Вінницький ЦГМ) на посаду провідного інженера з охорони праці.

11 жовтня 2018 року він написав заяву про звільнення з цієї посади 19 жовтня 2018 року за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням власником законодавства про працю, умов колективного договору.

Підставою подання такої заяви вказує, що відповідно до наказу начальника Вінницького ЦГМ ОСОБА_3 № 76 від 01.10.2018 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » йому оголошена догана.

Даний наказ позивач вважає незаконним, оскільки, не він припустився порушення п. 3.4 (несвоєчасне та не в повному обсязі виконання робочих завдань, неналежна якість виконуваних робіт) та п. 3.8 (порушення нормального психологічного мікроклімату в колективі, завдання працівникам емоційного стресу) розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку Вінницького ЦГМ, в тому числі перевищення службових повноважень (втручання у вирішення кадрових питань, зривання роботи лабораторії спостережень за забрудненням атмосферного повітря II групи м. Вінниці Вінницького ЦГМ (далі ЛСЗА ) та робочих планів ЦГМ, проведення перевірки ЛСЗА без узгодження з начальником ЦГМ). Крім того зі змісту наказу незрозуміло, в чому саме полягало порушення позивачем трудової дисципліни. На його думку він просто добросовісно виконував свої посадові обов`язки провідного інженера з охорони праці (виконуючого обов`язки начальника служби охорони праці), уповноваженого трудового колективу Вінницького ЦГМ.

При цьому вважає, що були допущені порушення законодавства при прийнятті на роботу ОСОБА_2 , оскільки останній не пройшов медичного огляду, первинний та вступний інструктаж з даним працівником було проведено 22.08.2018, підтвердження чого відсутні в журналі реєстрації інструктажів в охорони праці на робочому місці, журналі реєстрації інструктажів з пожежної безпеки, а також даним працівником не було пройдено стажування. З огляду на зазначені порушення законодавства України та враховуючи вимоги статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 17 Закону України «Про охорону праці» та розділу VI «Умови та охорона праці» Колективного договору, - технік-лаборант І категорії лабораторії спостережень за забрудненням атмосферного повітря II групи Вінницького ЦГМ ОСОБА_2 мав бути відсторонений від стажування (роботи).

А тому ним було подано пояснювальну записку від 27.09.2018 на ім`я начальника Вінницького ЦГМ ОСОБА_3 , де на думку позивача, були розвіяні нісенітниця та брехня працівників ЛСЗА Вінниця ОСОБА_2 та інженера-хіміка II категорії ОСОБА_4 .

Однак, начальник Вінницького ЦГМ ОСОБА_3 , який відповідно до закону України «Про охорону праці» та Кодексу законів про працю України, особисто відповідає за організацію роботи з охорони праці на підприємстві зробив незрозумілий висновок та оголосив йому догану за виконання ним своїх обов`язків.

Крім того зазначає, що 10 жовтня 2018 року ним написано заяву голові комісії по трудових спорах ОСОБА_5 . про розгляд питання правомірності притягнення його до дисциплінарної відповідальності відповідно до наказу № 76 від 01.10.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

При цьому вказує, що він не отримав запитуваних документів і комісія по трудових спорах не провела засідання по розгляду зазначеної заяви.

Вважає наказ № 76 від 01.10.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ». таким, що підлягає скасуванню, а тому просив його скасувати та зобов`язати начальника Вінницького ЦГМ ОСОБА_3 . вибачитись на загальних зборах трудового колективу за неправомірне та безпідставне прийняте ним рішення.

На думку позивача йому завдано моральну шкоду, яку оцінив 40509,80 грн згідно заяви про збільшення позовних вимог.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин, які стали підставою звернення до суду із позовом, а також до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду щодо оцінці доказів у справі та іншого тлумачення норм права.

Від відповідача Вінницького обласного центру з гідрометеорології надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить рішення суду залишити без змін.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, що виникають з трудових відносин - пункт 2 частини 1 статті 274 ЦПК України.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Саме в порядку письмового провадження вирішила розглядати дану справу колегія суддів в ухвалі від 07 серпня 2019 року.

Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позивачем оспорюється правомірність наказу начальника Вінницького ЦГМ ОСОБА_3 № 76 від 01.10.2018 р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »

Судом встановлено наступні обставини справи.

15 серпня 2016 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у Вінницький обласний центр з гідрометеорології (Вінницький ЦГМ) на посаду провідного інженера з охорони праці.

01 жовтня 2018 року наказом начальника Вінницького ЦГМ ОСОБА_3 № 76 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » позивачу - провідному інженеру з охорони праці Вінницького ЦГМ була оголошена догана.

За змістом наказу провідним інженером з охорони праці ОСОБА_1 . порушено п. 3.4 (несвоєчасне та не в повному обсязі виконання робочих завдань, неналежна якість виконуваних робіт) та п. 3.8 розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку Вінницького ЦГМ (порушення нормального психологічного мікроклімату в колективі, завдання працівникам емоційного стресу) в тому числі перевищення службових повноважень (втручання у вирішення кадрових питань, зрив роботи ЛСЗА та робочих планів ЦГМ, проведення перевірки ЛСЗА без узгодження з начальником ЦГМ, а.с. 9)

Із наказом № 76 від 01.10.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » позивач був ознайомлений у день його видання, тобто 01.10.2018, що підтверджено його підписом про ознайомлення.

Судом також встановлено, що наказ № 76 від 01.10.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » був прийнятий за наслідками поданого 19.09.2018 начальником ЛСЗА ОСОБА_2. рапорту № 20-01-14/284 про порушення провідним інженером Вінницького ЦГМ ОСОБА_1 контролю за веденням реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки (цивільного захисту і життєдіяльності) на робочому місці; журналу реєстрації інструкцій з безпеки (цивільного захисту та безпеки життєдіяльності); журналу та обліку видачі інструкцій з пожежної безпеки (цивільного захисту та життєдіяльності) на підприємстві (а.с. 64-65).

27.09.2018 начальником Вінницького ЦГМ ОСОБА_3. позивачу було запропоновано надати письмові пояснення у строк до 28.09.2018 щодо порушення ним Правил внутрішнього трудового розпорядку, викладених у рапорті ОСОБА_2 .

У пояснювальній записці ОСОБА_1 виклав свою позицію з приводу питань викладених у рапорті ( а.с.67-68).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не було допущено порушень прав або інтересів позивача, обставини, які стали підставою позову не доведені позивачем, а відтак він не підлягає до задоволення, а оскаржуваний наказ не може бути скасований.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з положеннями статті 147 КЗпП України догана є одним із заходів дисциплінарного стягнення, який може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до посадової інструкції провідного інженера з ОП, затвердженої начальником Вінницького ЦГМ 02.02.2015 останній здійснює контроль за додержанням у підрозділах Вінницького ЦГМ законодавчих та інших нормативних актів з охорони праці (п. 2.1); контролює вчасне проведення відповідними структурними підрозділами технічних оглядів стану устаткування, машин і механізмів, дотримання графіків вимірів параметрів небезпечних і шкідливих виробничих факторів, виконання приписів органів державного нагляду і контролю за додержанням чинних норм, правил та інструкцій з охорони праці, стандартів безпеки праці у процесі виробництва; (п. 2.6); надає підрозділам Вінницького ЦГМ методичну допомогу з організації -інструктажу, навчання і перевірки знань працівників з охорони праці (п.2.8); проводить вступні інструктажі з охорони праці з усіма хто приймається (п. 2.9).

Відповідно до п. 3.4. Правил внутрішнього трудового розпорядку Вінницького обласного центру з гідрометеорології від 21.12.2015 працівники зобов`язані виконувати своєчасно та в повному обсязі робочі завдання (посадові обов`язки), забезпечувати належну якість виконуваних робіт.

Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.

Правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.

Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.

Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Установивши, що виданню наказу № 76 від 01.10.2018 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » передувало подання рапорту начальником ЛСЗА ОСОБА_2 про неналежне виконання провідним інженером Вінницького ЦГМ ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків, що виражалось у невиконанні обов`язку щодо належного контролю журналів реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки (цивільного захисту і життєдіяльності) на робочому місці; реєстрації інструкцій з пожежної безпеки (цивільного захисту і життєдіяльності); реєстрації та обліку видачі інструкцій з пожежної безпеки (цивільного захисту та життєдіяльності) на підприємстві; у відсутності контролю за проведенням інструктажів з питань безпеки, цивільного захисту та безпеки життєдіяльності протягом 2 років, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ про оголошення ОСОБА_1 догани прийнятий відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Ті обставини, що позивач дійсно приходив на робочі місця працівників й брав журнали реєстрації інструктажу і охорони праці, без попередження та узгодження з керівництва перевіряв їх, цікавився з приводу стажування ОСОБА_2 та наявності в нього медичних документів підтверджені показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які були допитані в суді першої інстанції.

Свідок ОСОБА_4 вказала, що позивач неодноразово відвідував її робоче місце з метою перевірки журналів реєстрації інструктажів, причому 18.09.2018 року прийшовши на її робоче місце підвищував голос, завдаючи емоційного стресу та заважав працювати.

Свідок ОСОБА_2 також вказав, що позивач прийшовши на його робоче місце 18.09.2018 року заважав працювати, створював напружену емоційну ситуацію, чим спричинив емоційний стрес, підвищував голос, цікавився підставами призначення ОСОБА_2 на роботу, його стажування, наявності в нього відповідних документів про проходження медичного огляду.

При цьому дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами (а.с. 83-89) спростовано твердження позивача щодо порушень, нібито допущених при прийнятті на роботу ОСОБА_2 , а натомість належними і допустимими доказами не підтверджено надіслання і фактичне отримання роботодавцем чи комісією з розгляду трудових спорів заяви позивача про розгляд трудового спору з приводу накладення на нього дисциплінарного стягнення.

Оскільки в ході судового розгляду позивачем не наведено доказів наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності відповідача по відношенню до нього, позов в частині стягнення моральної шкоди також не підлягає до задоволення за відсутності відповідних підстав, визначених у законі.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності та приписів ст. 1167 ЦК України обов`язковими складовими для відшкодування моральної (немайнової) шкоди є: наявність такої шкоди, протиправність рішення, дії чи бездіяльності її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Отже доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів вважає суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий: Стадник І.М.
Судді:Міхасішин І.В.
Войтко Ю.Б.