№2/756/4886/19
УХВАЛА

5 серпня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна накладеного постановою від 03.06.2016 року у виконавчому провадженні №51281593.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2019 року позовну заяву передано за територіальною підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлюються ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1, та п. 4, п. 5 ч. 2 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, спосіб захисту права або інтересів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

У відповідності до ст. 42 ЦПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

У відповідності до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

В порушення ст. 175 ЦПК України ОСОБА_1 не зазначено доказів та обґрунтувань на підтвердження порушень зі сторони Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві та не обґрунтовано можливості звернення із даним позовом саме до виконавчої служби. Крім того, позовна заява не містить достатніх відомостей про осіб в інтересах яких здійснювався арешт майна та у зв`язку із чим вчинені вказані обмеження.

Таким чином, позивачу необхідно визначитись із складом осіб які мають брати участь у справі, їх процесуальним статусом, вказати осіб в інтересах яких та у зв`язку з чим здійснювався арешт майна.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен надати до суду позовну заяву, з дотриманням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та з врахуванням вимог про усунення недоліків позовної заяви, викладених в зазначеній ухвалі.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків до 26 серпня 2019 року але не більше п`яти днів з часу отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Суддя А.В. Шевчук