Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2281/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.08.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Надопта А.А., при секретарі Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Філії Закарпатського обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивує тим, що 21.12.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем, було укладено кредитний договір № 211217057, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10000,00 гривень, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 20.12.2022 року на споживчі цілі, зі сплатою 56 % річних. Відповідач взяті на себе згідно договору зобовязання не виконувала належним чином, у звязку з чим станом на 25.03.2019 року за нею утворилася заборгованість в сумі 11435,20 гривень, з яких: 8246,64 грн заборгованість за основним боргом; 2366,84 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 30,58 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 70,76 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 720,38 пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не сплатила заборгованість то позивач змушений був звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

В прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не зявився, проте подав заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином та своєчасно повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву не подавав. За наявності передбачених ст..280 ЦПК України умов суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд).

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 21.12.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем, було укладено кредитний договір № 211217057, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10000,00 гривень, строком на 60 місяців, з кінцевим терміном повернення 20.12.2022 року на споживчі цілі, зі сплатою 56 % річних.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач взяті на себе згідно договору зобовязання не виконувала належним чином, у звязку з чим станом на 25.03.2019 року за нею утворилася заборгованість в сумі 11435,20 гривень, з яких: 8246,64 грн заборгованість за основним боргом; 2366,84 грн заборгованість по відсотках за користування кредитом; 30,58 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 70,76 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту; 720,38 пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданих розрахунків розмір інфляційні втрати складають 30,58 грн.

Приймаючи до уваги, що відповідач прострочив виконання взятого на себе зобовязання, вказані інфляційні втрати підлягають задоволенню.

Проте у задоволенні вимоги стягнення 3% річних в розмірі 70,76 гривнів слід відмовити з огляду на те, що договором передбачено стягнення з відповідача за користування кредитом відсотків.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача. Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно з меморіальним ордером № від 05.04.2019 року сплачено судовий збір в сумі 1921,00 гривень (а.с. 1).

Керуючись ч. 6 ст. 259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Філії Закарпатського обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, , юридична адреса м.Ужгород, вул.Корзо,15 заборгованість за кредитним договором №211217057 від 21.12.2017 року в сумі 11364,44 гривень ( одинадцять тисяч триста шістдесят чотири гривні 44 коп), з яких заборгованість по кредиту 8246,64 гривень, заборгованість по процентах 2366,84 гривень, інфляційні втрати 30,58 гривень та 720,38 гривень пеня.

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Філії Закарпатського обласного управління Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України 1921 гривень (одну тисячу девятсот двадцять одну гривень) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийА. А. Надопта