УХВАЛА

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа №308/12227/13-ц

провадження № 61-14664ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року та на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 06 березня 2015 року в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магазин взуття» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: ОСОБА_7 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Сабов Оксана Іванівна, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року, залишеним без змін рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 06 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу та витребувано з володіння відповідачів на користь позивача придбане за спірним договором нерухоме майно.

29 липня 2019 року представник ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року та на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 06 березня 2015 року, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги долучено документ про сплату судового збору у розмірі 3069,40 грн.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З копії постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому об`єднав вимоги немайнового та майнового характеру у 2013 році.

Згідно змісту частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік» станом на 01 січня 2013 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1147 грн.

Позовні вимоги майнового характеру заявлені стосовно витребування з володіння відповідачів об`єктів нерухомого майна. Ціна позову для обчислення судового збору дорівнює загальній оціночній вартості спірних об`єктів нерухомого майна. З рішення суду першої інстанції вбачається, що одна частина спірного нерухомого майна була передана відповідачем в іпотеку, оціночна вартість якої була оцінена в 1 833 347 грн, інша частина за договором купівлі-продажу від 08 липня 2013 року була продана за 645 550 грн. інших відомостей про оціночну вартість спірних об`єктів нерухомого майна до касаційної скарги не додано.

Таким чином, загальна сума вартості спірних нежитлових приміщень дорівнює 2 478 897 грн, яка є ціною позову та з якої слід вирахувати судовий збір.

Оскільки 1% від ціни позову перевищує гранично допустимий розмір судового збору, встановлений законом, то за подання позовної заяви майнового характеру до суду першої інстанції підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3441 грн (1147х3=3441).

Щодо вимоги немайнового характеру слід зазначити, що в порядку статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру розмір судового збору дорівнював 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, тобто підлягав сплаті судовий збір у розмірі 114,70 грн.

Таким чином, загальна сума судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції дорівнювала 3555,70 грн.

За змістом частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, скарги, тобто за подання касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7111,40 грн.

Враховуючи те, що скаржником сплачено 3069,40 грн судового збору, то за подання касаційної скарги необхідно доплатити 4042 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачений судовий збір у розмірі, встановленому законом, а тому касаційна скарга підлягає з цих підстав залишенню без руху в порядку, встановленому статтями 185 та 393 ЦПК України.

Крім того, разом з касаційною скаргою ОСОБА_2 подала до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що ухвалою суду апеляційної інстанції 19 лютого 2019 року була залучена до участі у справі як правонаступник померлого відповідача ОСОБА_6 , копію даної ухвали не отримувала, про існування оскаржуваних рішень дізналася 10 липня 2019 року під час ознайомлення її представника з матеріалами справи, а відтак вважає, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, на підставі чого просить строк поновити.

Вивчивши подану заяву та додані до касаційної скарги матеріали, Верховний Суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За правилами статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, обчислюючи строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції від 06 березня 2015 року, слід застосовувати норми цивільного процесуального законодавства, чинні на момент ухвалення даного рішення.

За змістом статті 325 ЦПК України в редакції, чинній станом на 06 березня 2015 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскаржуване рішення Апеляційного суду Закарпатської області ухвалене 06 березня 2015 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 26 березня 2015 року. Касаційна скарга подана 29 липня 2019 року, тобто, поза межами строку на касаційне оскарження.

З касаційної скарги та доданих матеріалів, з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року ОСОБА_2 залучена до участі у справі як правонаступник померлого відповідача ОСОБА_6 Скаржник посилається, що копію ухвали Закарпатського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року не отримувала. До заяви про поновлення строку доданокопію заяви про ознайомлення з матеріалами справи від 04 липня 2019 року. Скаржник зазначала, що її представник ОСОБА_8 ознайомився з матеріалами справи лише 10 липня 2019 року. З поданої заяви та з доданих до неї матеріалів справи не вбачається відомостей на підтвердження факту ознайомлення з матеріалами справи саме 10 липня 2019 року (відповідної розписки тощо). Доказів щодо наявності обставин, які завадили представнику скаржника ознайомитися з матеріалами справи в день подання заяви до суду також не надано. З урахуванням наведеного, перебіг строку на подання касаційної скарги з можливістю поновлення строку на касаційне оскарження слід обчислювати, починаючи з дати отримання судом заяви про ознайомлення з матеріалами справи, тобто, з 04 липня 2019 року, який сплинув 24 липня 2019 року. Касаційна скарга подана 29 липня 2019 року, тобто, поза межами даного строку, а відтак, Верховний Суд позбавлений можливості визнати наведені скаржником в заяві причини пропуску строку поважними.

За правилами статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків, а саме: для сплати судового збору у встановленому законом розмірі та надання заяви про поновлення строку з зазначенням причин пропуску строку, обґрунтованих належними доказами.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 березня 2014 року та на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 06 березня 2015 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш