Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/797/19
Провадження № 2/280/664/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Пасічного Т.З.,

при секретарі Сьомак Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом керівника Коростишівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі управління фінансів Коростишівської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Коростишівської місцевої прокуратури звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину, в обґрунтування якого вказав наступне. 20.07.2018р., близько 19 год. 19 хв. водій автомобіля ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , рухаючись по трасі Майдан Копищанський із сполученням Коростишів-Котлярка» зі сторони м.Коростишів, в напрямку с.Котлярка, допустив порушення вимог п.п.10.1, 11.3, 14.2 (в), 14.6 (г) ПДР України, при здійсненні маневру обгону перед крутим поворотом проявив неуважність до дорожньої обстановки та не переконався в безпечності здійснення маневру, а саме в тому, що зустрічна смуга руху вільна від транспортних засобів. В наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався зі сторони с.Котлярка в напрямку м.Коростишів. В результаті ДТП водій автомобіля марки ВАЗ 21063, р/н НОМЕР_2 , ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми правого колінного суглобу у вигляді ушкодження внутрішнього меніску з накопиченням рідини у суглобовій сумці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Необережні дії, які виразилися в порушенні водієм ОСОБА_1 вимог п.п.10.1, 11.3, 14.2 (в), 14.6 (г) ПДР України, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної ДТП та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_2 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.03.2019р. ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України. Відповідно до довідки головного лікаря Коростишівської ЦРЛ, витрати, понесені на лікування потерпілого ОСОБА_2 під час лікування в травматологічному відділенні ЦРЛ з 20.07.2018 року по 10.08.2017 року складають 13 273,58 грн. Прокурор просить суд стягнути вказану суму з ОСОБА_1 на користь управління фінансів Коростишівської РДА.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30.05.2019р. відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки не надав, заяв та клопотань до матеріалів справи до початку розгляду від відповідача не надходило.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, згідно ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.03.2019р. ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Потерпілим в кримінальному провадженні віносно ОСОБА_1 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнано ОСОБА_2 .

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Коростишівської ЦРЛ в період з 20.07.2018р. по 10.08.2018р. і на його лікування було витрачено 13 273,58 грн., що підтверджується довідкою Коростишівської ЦРЛ та розрахунком вартості лікування (а.с.7).

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На підставі ч. 1 ст. 1166 ЦПК шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п.3, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року.

Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Отже, кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_1 заподіяно збитки бюджету Коростишівського району у виді витрат, понесених ЦРЛ на лікування потерпілого ОСОБА_2

Коростишівська ЦРЛ з моменту встановлення факту завдання шкоди не вживала заходів представницького характеру, що свідчить про те, що орган, до компетенції якого віднесенні представницькі повноваження у даній сфері їх не здійснює, що в свою чергу порушує економічні інтереси держави. Таким чином, вбачаються правові підстави для звернення прокурора до суду про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у межах компетенції, передбаченої ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором.

Згідно ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.3 ст.110 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем заподіяння шкоди.

На підставі ст. 45 КК України, визначено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Встановлено, що зазначені вище витрати закладу охорони здоров`я відповідачем до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача Коростишівська районна лікарня понесла витрати на лікування потерпілого від злочину, між діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв`язок, що встановлено ухвалою суду, яка набрала законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь районного бюджету, розпорядником коштів якого є управління фінансів Коростишівської ЦРЛ витрати на лікування потерпілого від злочину в розмірі 13 273,58 грн.

Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

За п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1166, 1206 ЦК України, ППВСУ № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», ст.76-81, 141, ч.4 ст.206, ст.263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації с .Продубіївка, Коростишівський район) 13 273 (тринадцять тисяч двісті сімдесят три) гривні 58 коп. на користь управління фінансів Коростишівської районної державної адміністрації (, р/р 6268, код класифікації 24060300, МФО 899998 Казначейство України) витрат на лікування ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації с.Продубіївка , Коростишівський район на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено 09.09.2019 року.

Суддя Т.З.Пасічний