Справа №265/4192/19
Провадження №2/265/1388/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратовій Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , посилаючись на норми ст. 405 ч.2 ЦК України.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що спірна квартира АДРЕСА_1 належить їй на праві власності. Відповідачі по справі її донька, зять та онук, які в 2013 року виїхали з міста Маріуполя в Російську Федерацію, де проживають по цей час та не збираються повертатися. Відповідачі за власною волею залишили спірну квартиру, ні яких перешкод у користуванні житлом вона їм не чинила, тому вважає, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад рік без поважних причин, будь-які витрати по утриманню житла не несуть, комунальні платежі не здійснюють, особистих речей відповідачів в спірній квартирі не має.

Той факт, що до цього часу відповідачі зареєстровані в спірній квартирі суттєво обмежує її права, як власника у повною мірою володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Більш того, відповідачі залишаючись зареєстрованими у спірній квартирі порушують її законі права та інтереси, так як вона несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Просила визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Про день та час судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5 , яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у відкрите судове засідання не з`явились, надавши письмові заяви з проханням справу розглянути без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти задоволення позову. Також до наданих заяв додали копії своїх паспортів з реєстрацією місця проживання в Російській Федерації, свідоцтво про реєстрацію місця проживання дитини та довідку з місця навчання в середній загальноосвітній школі неповнолітнього ОСОБА_3 .

Представник третьої особи Гавриш Я.О., яка діє на підставі довіреності, у відкрите судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Просила при винесенні рішення врахувати інтереси неповнолітніх дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , на праві приватної власності в розмірі частки 1/1.

З інформації виданої Лівобережним відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 19.06.2019 року за № 04-147-080, вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 , крім позивача зареєстровані також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки ОСББ «Чайка 1968» від 19.06.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації не мешкають з червня 2013 року.

Згідно заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_4 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , її чоловік ОСОБА_4 та їх неповнолітній син ОСОБА_3 зареєстровані і проживають в Російській Федерації, повертатися до України не планують.

Об`єктивно обставини визначені у заяві відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 підтверджуються наданими паспортами громадян Російської Федерації на ім`я ОСОБА_2 (а.с.30-31), ОСОБА_4 ( а.с. 33), свідоцтвом про реєстрацію за місцем перебування на ім`я ОСОБА_4 (а.с.34),свідоцтвом про реєстрацію за місцем проживання на ім.'я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17), а також довідкою з середньої загальноосвітньої школи про навчання неповнолітнього ОСОБА_3 ( а.с. 36).

Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом.

Зважаючи на вимоги ст.72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідач, не прибувши до судового засідання, не побажала реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку зі спірним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності в спірному помешканні понад встановлені строки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , тим самим по суті задовольнити позовні вимоги.

Приймаючи до уваги, що позивачка просить покласти судові витрати на неї, суд вважає можливим залишити сплачений судовий збір у розмірі 768,40 гривень за рахунок позивачки.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88, 213-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04 квітня 2000 року Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської містької ради, адреса: Донецька область, місто Маріуполь, проспект Перемоги, 16.

Рішення складено 08 серпня 2019 року.

Суддя