Справа № 640/7384/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Ніколаєнко І.В.

за участю секретаря: Медведєвої Я.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", треті особи: приватний нотаріус ХМНО Лавідна Наталія Олександрівна, ОСОБА_3 , про визнання договору поруки та договору іпотеки недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду с позовом, яким просить визнати договір іпотеки від 06.02.2008 року та Договір поруки № П2/0 від 06.02.2008 року, укладений між нею та ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" недійсними. Посилається на те, що 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами кредитного договору визначено, що відповідач надає ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 151500 гривень, а ОСОБА_3 повинен повернути відповідачеві кредит та сплатити проценти за його користування. У забезпечення виконання зобов"язань позичальника була прийнята: застава нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 , порука ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Також 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та нею було укладено Договір поруки № П2/0, за предметом якого вона солідарно повинна відповідати перед ПАТ "Укрсиббанк" у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 , за всіма зобов"язаннями останнього за Кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору. Крім того 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" та нею було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого у забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов"язань за Кредитним договором, вона передала ПАТ "Укрсиббанк" в іпотеку нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 . Пояснила, що під час укладання Кредитного договору ОСОБА_3 перебував у шлюбі з її донькою - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що, підписуючи Договір поруки, вона вважала, що тим самим лише засвідчує особу ОСОБА_3 та поручається перед ПАТ "Укрсиббанк", що він є добросовісною людиною та буде належним чином повертати кошти за Кредитним договором. Під час підписання Договору іпотеки вона була переконана, що поручалась за ОСОБА_3 про те, що він буде повертати кошти за Кредитним договором, тому надала інформацію про свою квартиру та поставила відповідний підпис за Договором іпотеки. Про те, що на її квартиру накладено заборону відчуження на підставі Договору іпотеки дізналась, коли у лютому 2018 року звернулась до нотаріуса аби укласти договір дарування квартири АДРЕСА_1 на користь своїй доньки ОСОБА_5 . Крім того, додатково зазначила, що 13.08.2014 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за Кредитним договором у розмірі 22386, 79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.05.2015 року складає 263 161, 08 гривень, а також судовий збір у рівних частках з кожного в розмірі 877, 00 гривень. У зв"язку з тим, що позивач неправильно сприйняла обсяг прав та обов"язків, які впливають із Договорів, що вплинуло на її зовнішнє волевиявлення про надання згоди на їх укладення, однак не відповідало її внутрішній волі, просить визнати Договір іпотеки та поруки недійсним.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.05.2018 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2018 року справу призначено до судового розгляду.

Позивач у вступному слові в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Зазначила, що договір іпотеки від 06.02.2008 року та Договір поруки № П2/0 від 06.02.2008 року, укладений між нею та ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" був укладений під впливом помилки. Під час підписання Договору іпотеки вона була переконана, що поручалась за ОСОБА_3 про те, що він буде повертати кошти за Кредитним договором, тому надала інформацію про свою квартиру та поставила відповідний підпис за Договором іпотеки. Про те, що на її квартиру накладено заборону відчуження на підставі Договору іпотеки дізналась, коли у лютому 2018 року звернулась до нотаріуса аби укласти договір дарування квартири АДРЕСА_1 на користь своїй доньки ОСОБА_5

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином. Надав до суду відзив, відповідно до якого зазначив, що 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами кредитного договору визначено, що відповідач надає ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 151500 гривень, а ОСОБА_3 повинен повернути відповідачеві кредит та сплатити проценти за його користування. У забезпечення виконання зобов"язань позичальника була прийнята: застава нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 , порука ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Додатково зазначив, що обставини, щодо яких помилилась сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Просив відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_3 позовні вимоги визнав в повному обсязі, у вступному слові в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 є його колишня теща. Він був одружений на її донькі - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В лютому 2008 року вони повідомили ОСОБА_1 , що мають намір взяти споживчий кредит в банку та звернулись до неї з проханням оформити кредитний договір під заставу її квартири АДРЕСА_1 , на що ОСОБА_1 погодилась. 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ним було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами кредитного договору визначено, що відповідач надає йому кредит в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 151500 гривень, а він повинен повернути відповідачеві кредит та сплатити проценти за його користування. У забезпечення виконання зобов"язань позичальника була прийнята: застава нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 , порука ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Наслідки укладення договорів були роз"яснені ОСОБА_1 і вона була з ними згодна.

Третя особа - приватний нотаріус Лавінда Наталія Олександрівна в судове засідання не з"явилась, була повідомлена належним чинном, просила слухати справу у її відсутність, при винесенні рішення полагалась на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами в обґрунтування вимог та заперечень, дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

Згідно Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 06.02.2008 року вбачається, що між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого визначено, що відповідач надає ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 151500 гривень, а ОСОБА_3 повинен повернути відповідачеві кредит та сплатити проценти за його користування. У забезпечення виконання зобов"язань позичальника була прийнята: застава нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 , порука ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ( а.с. 18-21).

З Договору поруки № П2/0, укладеному 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 , вбачається , що ОСОБА_1 солідарно повинна відповідати перед ПАТ "Укрсиббанк" у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 , за всіма зобов"язаннями останнього за Кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору(а.с. 17).

З Договору іпотеки від 06.02.2008 року, укладеному між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 вбачається, що, відповідно до його умов у забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов"язань за Кредитним договором, ОСОБА_1 передала ПАТ "Укрсиббанк" в іпотеку нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 24).

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.08.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсиббанк" заборгованість за Кредитним договором у розмірі 22386, 79 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.05.2015 року складає 263 161, 08 гривень, а також судовий збір у рівних частках з кожного в розмірі 877, 00 гривень.

Приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 Знає, що ОСОБА_3 був чоловіком її доньки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слов ОСОБА_1 їй відомо, що вона у 2017 році отримала лист з банку та з цього приводу повідомила, що ходила до банку разом зі своєю донькою та зятем, вони отримували кредит. Кредит на себе оформив ОСОБА_3 , а вона та її донька були поручителями. Про те, що кредит надається під заставу її квартири не знала, та не бачила, що підписувала.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що є донькою ОСОБА_1 Про договір іпотеки їй стало відомо у 2018 році, коли вони разом з ОСОБА_1 звернулись до нотаріуса з метою укладення договору дарування квартири АДРЕСА_1 на її користь та їм було повідомлено, що на зазначене майно накладено заборону відчуження на підставі Договору іпотеки. Мати їй пояснила, що вважала договір іпотеки давно закритим у зв"язку з погашенням суми кредиту ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0. За умовами кредитного договору визначено, що відповідач надає ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США, що дорівнює еквіваленту 151500 гривень, а ОСОБА_3 повинен повернути відповідачеві кредит та сплатити проценти за його користування. У забезпечення виконання зобов"язань позичальника була прийнята: застава нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 , порука ОСОБА_4 та ОСОБА_1

06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" в особі відділення № 976 ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки № П2/0, предметом якого ОСОБА_1 солідарно повинна відповідати перед ПАТ "Укрсиббанк" у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 , за всіма зобов"язаннями останнього за Кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору, підписаний представником банку та позивачем.

06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого у забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов"язань за Кредитним договором, вона передала ПАТ "Укрсиббанк" в іпотеку нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , підписаний представником банку та позивачем.

З пояснення свідка ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_1 знала, що її зять, ОСОБА_3 брав споживчий кредит, повідомила, що була зі своєю донькою ОСОБА_4 поручителем. Тобто ОСОБА_1 усвідомлювала, що за договором поруки № П2/0 вона солідарно повинна відповідати перед ПАТ "Укрсиббанк" у тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 , за всіма зобов"язаннями останнього за Кредитним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору.

З пояснень свідка ОСОБА_9 , вбачається, що ОСОБА_1 не заперечувала, що 06.02.2008 року між ПАТ "Укрсиббанк" та нею було укладено Договір іпотеки, відповідно до умов якого у забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов"язань за Кредитним договором, вона передала ПАТ "Укрсиббанк" в іпотеку нерухоме майно, що належить їй на праві власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 та вважала, що його закрито у зв"язку з погашенням суми кредиту ОСОБА_3 ..

У п. 19 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини - є оспорюваним.

Тобто, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що незнання закону, чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним, позивач не надав доказів в обгрунтування своїх позовних вимог, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 15, 16, ч.1 ст. 229 ЦК України, ст.ст. 12, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", треті особи: приватний нотаріус ХМНО Лавідна Наталія Олександрівна, ОСОБА_3 - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.09.2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко