Справа № 505/1588/19
Провадження № 2/505/1413/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" серпня 2019 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Вергопуло А. К.

секретаря судового засідання - Ісаченко О. Р.

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Осокіна С. Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 16 травня 2019 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У будинку крім нього зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який є його сином. Відповідач з 15 серпня 2015 року не проживає у його будинку, переїхав на інше місце проживання, участі у витратах по утриманню будинку не бере, добровільно знятися з місця реєстрації відмовляється.

Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження житловим будинком, заважає отримати субсидію та пільги на сплату житлово-комунальних послуг.

Позивач просив суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник адвокат Осокін С. Ю. в судовому засіданні підтримали вимоги позову та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Надав суду відзив на позов, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову повністю. Вказував, що він народився у сім`ї позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які у період шлюбу придбали спірний будинок, а отже будинок є спільною сумісною власністю подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_4 померла. Він був зареєстрований у спірному будинку на момент смерті матері та бажає прийняти спадщину після її смерті у вигляді 1/4 частини житлового будинку. Він не бажає змінювати свою реєстрацію. У спірному будинку він не проживає з причини конфліктних відносин з позивачем, що унеможливлює його перебування у будинку.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09 серпня 1974 року державним нотаріусом Котовської державної нотаріальної контори Одеської області, зареєстровано у реєстрі за № 4162.

Згідно свідоцтва про народження відповідача серії НОМЕР_1 від 23.03.1971 року, його батьками є: позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований 1970 року за актовим записом №52, що підтверджується копією повного витягу з державного реєстру актів цивільного тану громадян щодо актового запису про народження від 07.06.2019 року.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.05.2019 року.

Згідно довідки про склад сім`ї за вих. №1753 від 29.05.2019 року, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 05.08.1991 року.

Таким чином, слід прийти до висновку, що відповідач ОСОБА_3 був членом сім`ї та мав право на проживання в будинку.

Відповідач бажає прийняти спадщину після смерті матері ОСОБА_4 у вигляді 1/4 частини житлового будинку, вважаючи будинок спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання ,проживання членів сім`ї.

Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном та згідно з вимогами ст.395 ЦК України речовими правами на чуже майно є :1) право володіння, 2) право користування/ сервітут/.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статей 9, 156, 157 ЖК України, сам факт припинення сімейних відносин із власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім`ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення. Право вимагати в судовому порядку виселення колишніх членів сім`ї власник жилого будинку (квартири) має відповідно до статті 157 ЖК України, але за наявності обставин, передбачених частини першої статті 116 цього Кодексу (виселення осіб, які руйнують чи псують приміщення).

Таким чином, відповідач набув право користування будинком як член сім`ї власника, а припинення сімейних відносин з власником будинку не дає підстав на позбавлення його права користування займаним приміщенням.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що його відсутність за місцем реєстрації зумовлена перешкодами, створеними йому позивачем у проживанні в спірному будинку. Наразі у нього є бажання проживати у вказаному будинку та він бажає визнати за собою право власності на 1/4 частину будинку у порядку спадкування після смерті матері.

Посилання позивача, що відповідач не бажає проживати у спірному будинку, оскільки залишив, не заслуговують на увагу. У справі встановлено, що відповідач не проживав тривалий час у спірному будинку з поважних причин.

Таким чином, у даному випадку відповідач набув право проживання в будинку з законних підстав, таке право не втратив, має право користування жилим приміщенням, тому його речове право захищене законом, тому він не може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом на підставі частини другої статті 405 ЦК України.

При таких обставинах, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141,263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя А. К. Вергопуло

Повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року.