Справа № 690/358/19
Провадження № 2/690/219/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року м.Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області

в складі: головуючого-судді Здоровила В.А.

за участю секретаря Мельник С.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

представник позивача змінила предмет позову шляхом збільшення своїх позовних вимог та просить суд визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та на автомобіль ВАЗ 2103, 1983 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Ватутіне Черкаської області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить покійній, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Ватутінським міським органом приватизації 18.06.1993. 27.01.1996 державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори був посвідчений заповіт, відповідно до якого, ОСОБА_4 заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 позивачу та її рідній сестрі ОСОБА_5 . У встановлений законом термін ні позивач, ні її сестра не звернулись до нотаріуса по питанню оформлення спадщини. На момент смерті мати позивача перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті матері позивача, оскільки протягом шести місяців фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме залишився проживати у квартирі, користувався речами, які належали його дружині. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить покійному відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Ватутінським міським органом приватизації 18.06.1993. 27.01.1996 державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори був посвідчений заповіт, відповідно до якого, ОСОБА_3 заповів належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ОСОБА_5 від спадщини відмовилася на користь позивача. На підставі вказаної заяви заведено спадкову справу, яка зареєстрована в Книзі обліку реєстрації спадкових справ. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, оскільки нотаріусом встановлено, що правовстановлюючий документ на квартиру АДРЕСА_1 був отриманий спадкодавцем та ОСОБА_4 , в результаті реалізації права на безоплатну приватизацію. У зв`язку з тим, що співвласники померли, отримати дублікат свідоцтва в позасудовому порядку неможливо. Крім того, ОСОБА_3 за життя, на праві приватної власності, належав автомобіль, однак документ який посвідчує право власності зразка 1983, а тому не може бути визнаний як правовстановлюючий документ на транспортний засіб.

Представник Ватутінської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, проте до суду надійшов лист від 20.08.2019 року, у якому міський голова Лисюк О.Б. просить справу розглянути за відсутності представника міської ради.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з Ѕ частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить покійній, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видане Ватутінським міським органом приватизації 18.06.1993 (а.с.12).

Відповідно до заповіту, посвідченого 27.01.1996 державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори Колесниченко Р.І. заповіла належну їй частину квартири АДРЕСА_1 позивачу та її рідній сестрі ОСОБА_5 .

У встановлений законом термін ні позивач, ні її сестра не звернулись до нотаріуса по питанню оформлення спадщини. Вказану спадщину прийняв батько позивача ОСОБА_3 , відповідно до ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963), оскільки, протягом шести місяців фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16).

27.01.1996 державним нотаріусом Ватутінської міської нотаріальної контори був посвідчений заповіт, відповідно до якого, ОСОБА_3 заповів належну йому частину квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Відповідно до заяви, (а.с.36) ОСОБА_5 від спадщини відмовилася на користь позивача.

Позивач звернулась до приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у вчиненні вказаної нотаріальної дії їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, що підтверджується постановою (а.с.11). Вказана відмова мотивована тим, що відсутній документ, що підтверджує право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до реєстраційного посвідчення НОМЕР_3 (а.с.32) ОСОБА_3 за життя, належав автомобіль «ВАЗ 2103», 1983 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , однак документ який посвідчує право власності зразка 1983, а тому не може бути визнаний як правовстановлюючий документ на транспортний засіб.

Таким чином відсутність правовстановлюючих документів перешкоджає позивачеві реалізувати своє право на отримання спадщини за заповітом. Вказане питання вирішити в позасудовому порядку немає можливості, саме тому позивач звернулась до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно

У відповідності до п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № X передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_2 , право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та право власності на автомобіль ВАЗ 2103, 1983 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ст. 1218, 1261, 1297 ЦК України, ст. 4, 12, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265,268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

збільшені позовні вимоги ОСОБА_2 до Ватутінської міської ради Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт тип Р код RUS № НОМЕР_5 , виданий 27 липня 2016 НОМЕР_6, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3, право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт тип Р код RUS № НОМЕР_5 , виданий 27 липня 2016 НОМЕР_6, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3, право власності на автомобіль ВАЗ 2103, 1983 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ватутіне Черкаської області

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09 вересня 2019 року.

Головуючий В.А. Здоровило