КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 760/6626/17 Головуючий у 1 інстанції: Коробенко С.В.
провадження № 22-ц/824/9020/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Протасівська Династія» на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 20 лютого 2019 року у складі судді Коробенка С.В. у справі за позовом ОСОБА_1 доТовариства з обмеженою відповідальністю «Протасівська Династія» про усунення перешкод у користуванні будинком та його звільнення, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила зобов`язати відповідача ТОВ «Протасівська Династія», в тому числі осіб, уповноважених цією юридичною особою та інших, усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй будинком під літерою «З», загальною площею 299,4 кв.м, що розташований на земельній ділянці площею 0,032 га (кадастровий номер :72:453:0043), по АДРЕСА_1 , та звільнити його.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок під літерою «З», загальною площею 299,4 кв.м, який розташований на земельній ділянці площею 0,032 га (кадастровий номер :72:453:0043) по АДРЕСА_1 , яка належить позивачці на праві оренди.

Жодного іншого збудованого будинку на вказаній земельній ділянці площею 0,032 га не існує.

Вказане майно, як зазначає позивачка, ніколи не перебувало у заставі і не було предметом поділу.

Вказувала, що на початку березня 2017 року група осіб, які назвались ТОВ «Протасівська Династія», незаконно проникла у її будинок, огородила його парканом, поставила озброєну охорону і не дає їй користуватися та розпоряджатися власним будинком.

При цьому представник ТОВ «Протасівська Династія» запевнив позивачку у тому, що у вказаної юридичної особи є документ на право власності на будинок під літерою «А» , який нібито розташований по АДРЕСА_1 .

Разом з тим, як наполягала позивачка, будинку під літерою «А» по АДРЕСА_1 взагалі не існує, що підтверджується довідками з БТІ міста Києва, а крім того встановлено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.12.2016 року, яке набрало чинності.

Враховуючи викладене, позивачка вважала, що вказані особи, які пов`язують себе з ТОВ «Протасівська Династія», незаконно знаходячись у її будинку під літерою «З» , що розташований на земельній ділянці площею 0.032 га (кадастровий номер :72:453:0043), по АДРЕСА_1 , незаконно та протиправно чинять їй перешкоди у користуванні своїм майном, а тому її права підлягають захисту.

Від відповідача ТОВ «Протасівська Династія» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач наполягає на законності набуття Товариством у власність будинку під літерою «А» по АДРЕСА_1 шляхом включення його до статутного капіталу від засновника ОСОБА_2 Право власності відповідача на будинок ніким не оспорюється, а тому саме ТОВ «Протасівська Династія» є законним власником будинку під літерою «А», площею 423 кв.м.

При цьому відповідач звертав увагу суду на те, він в жодному разі не претендує на житловий будинок під літерою «З», про який йдеться у позові ОСОБА_1 , а тому жодних прав позивачки не порушено.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва області від 20 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Протасівська Династія», в тому числі осіб, пов`язаних з цим товариством (засновників, працівників, уповноважених представників товариства), не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним їй на праві власності об`єктом нерухомого майна - будинком під літерою «З», загальною площею 299,4 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,032 га, кадастровий номер :72:453:0043 по АДРЕСА_1 , та звільнити його.

Стягнуто з ТОВ «Протасівська Династія» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 640 гривень.

В апеляційній скарзі відповідача з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач безпідставно не визнає законного права власності ОСОБА_1 на будинок, який фактично перебуває у володінні товариства і використовується ним у своїх цілях, тому права ОСОБА_1 порушені і підлягали судовому захисту.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У судовому засіданні позивачка свої позові вимоги підтримала і азначила, що у 2010 році Солом`янським районним судом м. Києва вирішувався спір між нею та ОСОБА_2 про поділ майна. За ОСОБА_2 було визнано право власності на будинок під літерою «А» по АДРЕСА_1 , проте у рішенні мова йшла про старий житловий будинок на території вказаної земельної ділянки, який ще у 2009 році був зруйнований.

На сьогодні за вказаною адресою розміщений один будинок, який вже зданий в експлуатацію, під літерою «З», площею 299,4 кв.м., і зареєстрований на праві власності за позивачкою, а також об`єкт самочинного будівництва під літерою «Ж», який в експлуатацію не введений.

Скориставшись рішенням суду від 03.02.2010 року ОСОБА_2 зареєстрував на своє ім`я будинок під Літерою «А», з площею 423 кв.м, хоча такого будинку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , немає. В подальшому зазначений будинок та земельна ділянка під ним були передані ОСОБА_2 в статутний фонд ТОВ «Протасівська Династія».

Встановлено, що усі ці обставини ретельно досліджувалися Окружним адміністративним судом м. Києва у справі за її позовом до державного реєстратора Управління державної реєстрації ГТУЮ у місті Києві, і рішенням від 01.12.2016 року було скасовано рішення державного реєстратора від 06.08.2015 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 житлового будинку під літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 423 кв.м.

У зв`язку з викладеним, позивачка наполягала на тому, що оскільки житлового будинку з літерою «А» за адресою: АДРЕСА_1 немає, то відповідач фактично самовільно зайняв саме належний їй (позивачці) будинок під літерою «З», площею 299,4 кв.м., а тому її вимоги про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні нею права власності є обгрунтованими.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року у справі №826/10438/16 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скляренко О.М., Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 , були встановлені наступні обставини.

Державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Скляренко О.М. 06.08.2015 року прийнято рішення, індексний номер №23468557, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 житлового будинку (літера «А»), за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 423 кв.м., житловою площею 98,7 кв.м.

Підставою виникнення права власності на вказаний вище об`єкт житлової нерухомості є рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.02.2010 року.

Як слідує зі змісту рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03.02.2010 у справі №2-3188-1/09, судом розділено майно, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, з урахуванням ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 08.10.2010року наступним чином: ОСОБА_2 присуджено: 1/2 земельної ділянки площею 0, 1000 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 квартири АДРЕСА_2 ; будинок (літера А в технічному паспорті ) , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з цим, позивачу присуджено: 1/2 земельної ділянки площею 0, 1000 га, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 ; 1 / 2 квартири АДРЕСА_2 ; будинок (літера Ж в технічному паспорті), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Аналіз досліджених адміністративним судом матеріалів дав йому підстави дійти висновку, що при прийнятті рішення Солом`янським районним судом міста Києва від 03.02.2010 року у справі №2-3188-1/09 останнім при виділенні на праві приватної власності та визнанні права власності на будинок під літерою «А» за адресою: по АДРЕСА_1 за третьою особою використовувався технічний паспорт від 08.07.2005 року.

Отже, за ОСОБА_2 було визнано право власності на будинок під літерою «А» за адресою: по АДРЕСА_1 , загальною площею 117,9 кв.м, житловою площею - 78,2 кв. м, та підсобною площею - 39, 7 кв.м.

В той же час, як слідує з Єдиного державного реєстру прав, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 на будинок під літерою «А» за адресою: по АДРЕСА_1 загальною площею 423 кв.м, де житлова площа становить 98, 7 кв.м.

Суд підкреслив, що будинок під літерою «А» за адресою: по АДРЕСА_1 , загальною площею 423 кв.м, де житлова площа становить 98,7 кв.м, не був предметом розгляду Солом`янським районним судом міста Києва від 03.02.2010 у справі №2-3188-1/09, на підставі рішення якого прийнято рішення про державну реєстрацію права власності.

Крім того, адміністративний суд встановив, що відповідно до довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації ПБ-2016 №1481 від 23.08.2016 року житловий будинок під літерою «А» був зруйнований у 2009 році. Копія вказаної довідки є в матеріалах даної справи (а.с.7).

На підставі встановлених обставин суд прийшов до висновку про скасування рішення державного реєстратора від 06.08.2015 року, індексний номер 23468557, про державну реєстрацію прав та обтяжень з ОСОБА_2 житлового будинку (літера «А»), за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 423 кв.м., житловою площею - 98,7 кв.м.

Зазначена постанова набрала чинності згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.02.2017 року.

Встановлено, що перед постановленням ухвали Київським апеляційним адміністративним судом, тобто 13 лютого 2017 року, були проведені установчі збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Протасівська Династія», і згідно з протоколом зборів учасник товариства ОСОБА_2 передав до статутного капіталу товариства нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 423 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за кадастровим номером - :72:453:0043, загальною площею - 0, 032 га.

Реєстрація права власності на будинок та земельну ділянку за ТОВ «Протасівська династія» була проведене 14 лютого 2017 року, тобто в день набрання законної сили постанови суду, якою скасовано державну реєстрацію права власності на об`єкт на ім`я ОСОБА_2 , що автоматично ставить під сумнів законність і цієї реєстрації, яка між тим не є предметом оскарження у даній справі.

В той же час, як зазначено вище, встановлені судом обставини свідчать про те, що будинку з літерою «А» на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , немає, а будинок, який ТОВ «Протасівська Династія» вважає об`єктом своєї власності, розташований на земельній ділянці площею 0,032га, кадастровий номер :72:453:0043.

Натомість Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить інформацію про те, що на вказаній земельній ділянці розташований будинок під літерою «З», загальною площею 299,4 кв.м. та житловою площею 78,1 кв.м., який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_1 (а.с.110).

Декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта також засвідчує, що індивідуальний житловий будинок під літерою «З», загальною площею 299,4 кв.м., побудований на земельній ділянці з кадастровим номером :72:453:0043, яка передана ОСОБА_1 на підставі Договору оренди земельної ділянки від 11.11.2008 року, укладеного з Київською міською радою, посвідченого приватним нотаріусом за реєстровим за №4455 (а.с.126).

На підставі зібраних матеріалів справи суд прийшов до вірного висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Протасівська Династія» в особі засновників, працівників, уповноважених представників товариства, помилково вважає, що будинок, який фактично займає товариство, є будинком під літерою «А», на який за Товариством зареєстроване право власності. Наявні у справі докази свідчать про те, що уповноваженими особами ТОВ «Протасівська Династія» фактично використовується у своїх цілях будинок під літерою «З», належний на праві власності позивачу, а враховуючи відсутність її згоди на таке користування її майном, дії відповідача є протиправними.

За ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач безпідставно не визнає законного права власності ОСОБА_1 на будинок, який фактично перебуває у володінні Товариства і використовується ним у своїх цілях.

З врахуванням викладеного суд прийшов до правильного висновку, що порушені права ОСОБА_1 підлягали судовому захисту, а позовні вимоги - частковому задоволенню, зокрема з виключенням з числа осіб, щодо яких застосовується зобов`язальний характер судового рішення, невизначеного кола осіб, сформульованого у позовних вимогах словосполученням «та інших».

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Протасівська Династія» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: