КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 754/13124/15-ц

провадження № 22-ц/824/12709/2019

22 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Кирилюк Г. М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» на бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ференець Світлани Сергіївни, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» - адвоката Макєєва Віталія Миколайовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року у складі судді Клочко І. В.,

встановив:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» (далі- ТОВ «Ум Факторинг») відмовлено.

На вказану ухвалу суду представник ТОВ «Ум Факторинг» - адвокат Макєєв В. М. 12 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що підтверджує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Макєєвим В. М. суду першої інстанції було надано ордер серії КВ № 409376 на надання правової допомоги ТОВ «Ум Факторинг» у місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суду.

Однак у вказаному ордері не зазначено конкретну назву органу, в якому надається правова допомога, зокрема Київський апеляційний суд.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Таким чином, судові органи чітко відокремлені від інших органів державної влади.

Згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанов від 05.06.2019 по справі №9901/847/18.

З огляду на викладене, на виконання вимог п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України скаржнику необхідно надати суду оригінал ордеру, в якому має бути зазначено конкретну назву суду, в якому надається правова допомога.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Стаття 185 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк для усунення виявлених судом недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» - адвоката Макєєва Віталія Миколайовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 липня 2019 року залишити без руху.

Роз`яснити заявнику право в десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали усунути виявлені недоліки.

Попередити, що у разі, якщо недоліки апеляційної скарги не будуть усунені в строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк