КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року м. Київ

Справа №753/8448/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11787/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Лапчевської О.Ф., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Колесник О.М. 28 червня 2019 року у м. Києві, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону виготовлення продукту та введення його в цивільний оборот,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» розширювати власні мережі філії і дистрибуції до розгляду справи.

Не погодилось із вказаним судовим рішенням ТОВ «Баядера Логістик», представником подано апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Представник відповідача вказує на те, що ухвалу суду про забезпечення позову було постановлено без повідомлення (виклику) учасників справи 28 червня 2019 року, в святковий та вихідний день. Також суд першої інстанції безпідставно та необгрунтовано дійшов висновку що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в ухвалі суду зазначено лише загальні підстави для забезпечення позову без конкретизації мотивів, з яких суд дійшов такого висновку з огляду на конкретні обставини даної справи та без зазначення в ухвалі належного обґрунтування та доказів в підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову, в тому числі у спосіб запропонований заявником «заборона розширювати власні мережі філії та дистрибуції до розгляду справи». Суд першої інстанції не мотивував, яким чином ухвала про забезпечення позову, якою заборонено Товариству розширювати власні мережі філії та дистрибуції до розгляду справи сприятиме виконанню ймовірного рішення суду про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону виготовлення продукту та введення його в цивільний оборот з використанням корисної моделі «Пляшка для рідини». Також представник зазначає, що обраний вид забезпечення позову «заборона розширювати власні мережі філії та дистрибуції до розгляду справи» не відповідає позовним вимогам, не співмірний із заявленими позивачем вимогами «про припинення прав інтелектуальної власності шляхом заборони відповідачам виготовлення продукту та введення його в цивільний оборот з використанням корисної моделі «Пляшка для рідини», що захищена патентом» №43831 від 25 серпня 2009 року. Вказаний вид забезпечення позову не відповідає вимогам процесуального законодавства та перешкоджає господарській діяльності Товариства, оскільки Товариство здійснює діяльність щодо продажу алкогольних напоїв різного найменування різних виробників безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків ( роздрібна торгівля), так і діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання ( оптова торгівля). При цьому Товариство є офіційним дистриб`ютором в Україні світових алкогольних компаній. Крім того, в ухвалі не вказано, що вжиті судом заборони мають стосуватися саме алкогольних напоїв, а тому заборона розширювати власні мережі філії та дистрибуції до розгляду справи - це фактично заборона розширювати будь-які власні мережі, будь-які філії та будь - які дистрибуції стосовно будь-якого виду діяльності та/або продукту без будь-якої прив`язки до предмету спору. Також в порушення вимог ч.7 ст.153 та ч.6 ст.154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову не вирішено питання про застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, скаржник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Також не погодилось із вказаним судовим рішенням ТОВ «Національна горілчана компанія», представником подано апеляційну скаргу посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Представник вказує на те, що обраний вид забезпечення позову не співмірний із заявленими позивачем вимогами та перешкоджає господарській діяльності Товариства, оскільки відсутня будь-яка конкретизація стосовно певних дій, які заборонено вчиняти Товариству, і стосовно виду діяльності чи напрямку чи товару, розширення власних мереж філій та дистрибуції щодо якого забороняється. Товариство на підставі відповідних ліцензій з 2005 року здійснює свою господарську діяльність (виробництво та оптова торгівля алкогольними напоями), а тому вказаний вище вид забезпечення позову перешкоджає здійсненню господарської діяльності.В ухвалі суду зазначено лише загальні підстави для забезпечення позову без конкретизації мотивів, з яких суд дійшов такого висновку. Також представник вказує на те, що питання застосування зустрічного забезпечення не вирішено судом в ухвалі про забезпечення позову. Таким чином, суд першої інстанції при постановлені ухвали про забезпечення позову не оцінив належно обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував розмірність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам, не оцінив рівноцінності заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обгрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права та доводи заявника.На підставі викладеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В судовому засіданні представник ТОВ «Баядера Логістик» - адвокат Торканєвський Д.В. підтримав доводи апеляційних скарг та просила їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Бартасевич Б.В. заперечував щодо доводів апеляційних скарг частково, визнав обставини припинення дії свідоцтва 07 липня 2019 року у зв`язку з чим просив змінити ухвалу суду першої інстанції в частині строку застосування заходів забезпечення позову до закінчення дії свідоцтва.

Представник ТОВ «Національна горілчана компанія» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, а тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Національна горілчана компанія», ТОВ «Баядера Логістік», в якому просив припинити порушення прав інтелектуальної власності, заборонити відповідачам виготовлення продукту та введення його в цивільний оборот з використанням корисної моделі «Пляшка для рідини», що захищена патентом.

Також представником позивача до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просив заборонити відповідачам вчиняти будь-які дії щодо розширення власних мереж філій та дистрибуції до розгляду справи. Заява обґрунтована тим, що відповідно до патенту №43831 від 25 серпня 2009 року право інтелектуальної власності на корисну модель «Пляшка для рідини» належить позивачу. Результати експертного дослідження проведеного Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності та інформація з офіційних джерел мережі інтернет дають підстави вважати, що відповідачі здійснюють на даний час та продовжуватимуть в майбутньому розширення виробництва, реалізації та дистрибуції товару, який захищений патентом №43831 від 25 серпня 2009 року, тому з метою запобігання невиправданому розширенню кола осіб, прав та інтересів яких стосуватиметься судове рішення, а відтак - утрудненню чи неможливості виконання цього рішення є необхідність вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачам розширювати власні мережі філії та дистрибуції. Захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачам розширювати власні мережі філій та дистрибуції співвідноситься з предметом позову, а отже, існує конкретний зв`язок між заходами забезпечення позову і предметом позову.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» та Товариству з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» розширювати власні мережі філії і дистрибуції до розгляду справи.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем доведено, що між сторонами дійсно наявний спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявлений позивачем у заяві спосіб забезпечення є взаємопов`язаним з предметом спору, відповідає вимогам процесуального законодавства, є повністю співмірним з позовними вимогами, а тому забезпечення позову у вказаний спосіб законних прав та інтересів відповідачів порушувати не буде.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Як убачається з роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом даного спору є припинення порушення прав інтелектуальної власності позивача, а саме заборона відповідачам виготовляти продукт та вводити його в цивільний оборот з використанням корисної моделі «Пляшка для рідини», що захищена патентом, тобто вирішення питання про заборону відповідачам виготовляти конкретний продукт та вводити його в цивільний оборот з використанням корисної моделі, яка є об`єктом дії деклараційного патенту на корисну модель №43831 «Пляшка для рідини», власником якого є позивач. Такий спосіб забезпечення позову як заборона ТОВ «Національна горілчана компанія» та ТОВ «Баядера Логістик» розширювати власні мережі філії і дистрибуції до розгляду справи, жодним чином не забезпечить виконання в майбутнього можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки зв`язок між таким заходом забезпечення позову і предметом позову відсутній. Позивачем не конкретизовано який саме продукт він просить заборонити виготовляти та вводити в цивільний оборот. В ухвалі про забезпечення позову відсутня будь-яка конкретизація стосовно певних дій, які заборонено вчиняти відповідачам і стосовно виду діяльності, напрямку чи товару, розширення власних мереж філії та дистрибуції щодо якого забороняється.

У порушення вказаних вище вимог процесуального закону, судом першої інстанції не здійснений аналіз співмірності запропонованих позивачем заходів забезпечення позову з предметом спору.

Також задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Національна горілчана компанія» та ТОВ «Баядера Логістик» розширювати власні мережі філії і дистрибуції до розгляду справи, суд першої інстанції обмежив права відповідачів, оскільки фактично заборонив відповідачам розширювати власні мережі, будь-які філії та будь-які дистрибуції стосовно будь-якого виду діяльності та/або продукту без будь-якої прив`язки до предмету спору, тобто фактично заборонив здійснювати та розширювати господарську діяльність. Таким чином, вказаний вид забезпечення позову виходить за межі заявлених позовних вимог та перешкоджає господарській діяльності відповідачів.

Крім того, ухвала суду про забезпечення позову не містить належного мотивування та обґрунтування щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що є порушенням вимог ст. 260 ЦПК України.

Доводи апеляційних скарг відносно того, що дія патенту на корисну модель «Пляшка для рідини» №43831 закінчується 08 липня 2019 року, визнані стороною позивача. Слід погодитись з твердженнями сторони відповідача, що з припиненням дії патенту позивач втратив всі права, що випливають з цього патенту. Таким чином, застосування заходів забезпечення позову поза строком дії патенту позивача не можна визнати законним і обґрунтованим.

Отже, доводи апеляційних скарг знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене та вимоги ч. 2 ст. 376 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» - задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 28 червня 2019 року - скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборону виготовлення продукту та введення його в цивільний оборот - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: О.Ф. Лапчевська

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 04 вересня 2019 року.