Справа № 163/1645/19
Провадження № 6/163/8/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області подання старшого державного виконавця Любомльського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Склянчука М.В. про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в :

У поданні старший державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання покладених на нього виконавчим листом №1017/13 від 21.12.2013 року зобов`язань.

Вимоги обґрунтував тим, що за вказаним виконавчим листом з ОСОБА_1 стягується податковий борг в сумі 7 492,64 гривень. Судове рішення боржником до теперішнього часу не виконане, заходів для погашення боргу за рахунок належного йому майна не вживає, декларацію про доходи та майно не подав, на виклики виконавця не з`являється, чим ухиляється від виконання судового рішення. Враховуючи наявність у боржника закордонного паспорта і його неодноразові перетини кордону після відкриття виконавчого провадження, вважає необхідним застосувати відносно нього вказаний у поданні захід примусового виконання.

Сторони виконавчого провадження згідно із ч.4 ст.441 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Старший державний виконавець в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду подання був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань не подав.

У зв`язку з цим подання розглянуто в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час розгляду подання встановлено наступне.

Згідно із виданим 24.12.2013 року Волинським окружним адміністративним судом виконавчим листом з ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця стягнуто в користь держави податковий борг в сумі 7 492,64 гривень за період з травня 2011 року по листопад 2011 року.

Даний виконавчий лист неодноразово перебував на примусовому виконанні і повертався стягувачу з різних передбачених Законом України "Про виконавче провадження" підстав, у тому числі через відсутність у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення.

04.04.2019 року в Любомльському районному відділі ВДВС зареєстрована повторна заява стягувача Любомльського управління ГУ ДФС у Волинській області про примусове виконання вказаного виконавчого листа. Із цієї заяви також вбачається, що відділом ВДВС Володимир-Волинського МРУЮ було стягнуто 1 302,49 гривень боргу, сума несплаченого боргу станом на 20.03.2019 року становить 7 332,01 гривень.

05.04.2019 року старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим листом, якою одночасно зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно. Копію постанови надіслано сторонам виконавчого провадження.

Цього ж числа здійснено виклик ОСОБА_1 до державного виконавця на 19.04.2019 року.

Інформацією з офіційного інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованих поштових відправлень стверджено, що постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження і виклик державного виконавця боржник отримав особисто 10.04.2019 року.

Під час виїзду 17.04.2019 року до місця проживання ОСОБА_1 двері в будинку державному виконавцю ніхто не відкрив.

Вжитими державним виконавцем заходами встановлено відсутність у боржника нерухомого майна, транспортних засобів, сільськогосподарської техніки, на яке можливо звернути стягнення. Боржник свою підприємницьку діяльність припинив, пенсії не отримує, за трудовим та цивільно-правовим договором не працює, офіційних джерел доходів не має.

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржника постановою державного виконавця Любомльського районного ВДВС від 04.07.2014 року накладено арешт на нерухоме майно боржника в рамках іншого виконавчого провадження.

11.07.2019 року державний виконавець повторно надіслав ОСОБА_1 виклик на 18.07.2019 року, яким одночасно зобов`язав останнього надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого листа та інформацію про його майновий і сімейний стан.

Цей виклик ОСОБА_1 отримав особисто 17.07.2019 року, що підтверджується інформацією Укрпошти з інтернет-сайту.

03.08.2019 року державним виконавцем повторно здійснено виїзд до місця проживання боржника, проте через відсутність останнього вдома перевірити його майновий стан не видалось можливим. Зі слів сусідів ОСОБА_1 перебував за кордоном.

Згідно витягу з Інформаційної системи ДП "НАІС" ОСОБА_1 має закордонний паспорт НОМЕР_1 ; в період з 16.04.2019 року по 30.07.2019 року чотирнадцять разів здійснював виїзд з України та аналогічну кількість в`їздів.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч.3 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

За змістом п.5 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" ухилення громадянина України від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів, є підставою для тимчасово обмеження його права на виїзд з України.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Відповідно до положень ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, …., які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

За змістом даної норми боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, рекомендованим поштовим відправленням.

З матеріалів подання встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику з дотриманням вимог ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, ОСОБА_1 належним чином повідомлений про відкриття 05.04.2019 року виконавчого провадження відносно нього як боржника.

Крім цього, будучи належним чином двічі повідомленим про необхідність явки до державного виконавця Борисевич Ю.В. жодного разу на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Із досліджених матеріалів подання вбачаються підстави для висновку, що жодних дій з примусового виконання виконавчого листа №1017/13 боржник не вчинив; декларації про доходи та майно не подав; про наявність об`єктивних причин, які унеможливлюють або ускладнюють сплату податкового боргу в повному обсязі, не заявив.

Нерухомого чи рухомого майна, на яке можна звернути стягнення, на праві власності у ОСОБА_1 немає. Проте, з огляду на його вік (54 роки) та достатньо часті виїзди за кордон наявні підстави вважати, що він може працювати і заробляти гроші.

Після часткової сплати податкового боргу за судовим рішенням ОСОБА_1 достовірно відомо про подальше існування боргу у недоплаченому розмірі. При цьому заборгованість у нього існує уже майже шість років від дня ухвалення судового рішення.

Аналіз вищенаведених фактів і обставин у своїй сукупності об`єктивно вказує на те, що боржнику ОСОБА_1 відомо про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження, однак упродовж досить тривалого часу він свідомо не виконує обов`язків боржника, не вчиняє жодних дій на виконання рішення суду в повному обсязі та фактично своєю бездіяльністю ухиляється від виконання боргового зобов`язання за судовим рішенням.

Таким чином, наведені в поданні обставини про ухилення боржника від виконання зобов`язання, покладеного судовим рішенням, знайшли своє повне підтвердження, у зв`язку з чим встановлено підстави для його задоволення і тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України для поїздок за кордон НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , що проживає по АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом Волинського окружного суду № 1017/13 від 21.12.2013 року про стягнення податкового боргу в сумі 7 492,64 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу протягом 15 днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Головуючий: суддя С.С.Чишій