справа № 489/1469/16-ц провадження №2-во/489/78/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу жилого будинку з усіма надвірними спорудами від 27.07.1983.

В обґрунтування вимог вказала, що 27.07.1983 між нею та ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та згідно довіреності від імені ОСОБА_3 , було укладено договір купівлі-продажу цілого жилого будинку з усіма надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Проте, під час оформлення вказаної угоди на українській мові, у договір помилково внесені її дані, де вона записана як « ОСОБА_4 ». Вказані розбіжності в її імені та по-батькові викликають сумніви з боку третіх осіб щодо належності їй цього договору та не дають можливості безсумнівно встановити, що вона є власником житлового будинку. Тому для уникнення розбіжностей в документах, вимушена звернутися до суду для встановлення юридичного факту.

Заявник та заінтересована особа у судове засідання, яке було призначено на 28.08.2019 11:00 годину не з`явились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. В яких, заявник заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, заінтересована особа просила прийняти рішення на підставі наявних матеріалів у справі.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається із договору купівлі-продажу, укладеного 27.07.1983 та складеного на українській мові, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а громадянка ОСОБА_4 купила цілий жилий будинок з усіма надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Договір посвідчено державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Барсковою Л.Е. та зареєстровано в БТІ 10.08.1983 за № 6441.

Однак, при складані договору при зазначенні сторін, які його уклали, помилково вказано ім`я та по-батькові заявника як « ОСОБА_4 », замість вірного « ОСОБА_1 ».

Із паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області на ім`я ОСОБА_1 видно, що її ім`я та по-батькові на українській мові « ОСОБА_1 ». Таке ж ім`я та по-батькові заявника вказано і в довідці про присвоєння ідентифікаційного номера.

Однак, при складані договору при зазначенні сторін, які його уклали, ім`я та по-батькові заявника як покупця вказано « ОСОБА_4 вна».

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 28.11.2018 № 44304759 відмовлено заявнику ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташованого по АДРЕСА_1 , з підстав встановлення розбіжностей в її імені та по-батькові, зокрема у поданому на державну реєстрацію прав договорі купівлі-продажу від 27.07.1983.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що помилкове зазначення у договорі купівлі-продажу будинку імені та по-батькові заявника ставить під сумні належності вказаного договору останній та ускладнює реалізацію нею права власності на майно, суд вважає вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 договору купівлі-продажу цілого жилого будинку з усіма надвірними спорудами, розташованого у АДРЕСА_1 , укладеного 27.07.1983 між нею та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого державник нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори Барсковою Л.Е., та зареєстрованого в БТІ за № 6441.

Судові витрати покласти на заявника.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з пунктом 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

заявник - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа - Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.

Повний текст судового рішення складено 03 вересня 2019 року.

Суддя І.В.Коваленко