УХВАЛА

30 серпня 2019 року

м. Київ

справа №712/2-2288/2003

провадження № 61-15511ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2017 року внесено виправлення до ухвали Закарпатського апеляційного суду від 25 квітня 2017 року.

13 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2017 року, в якій просить суд застосувати статті 450-451 ЦПК України та постановити окрему ухвалу.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду, виходячи з таких підстав.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно змісту пункту четвертого частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення чи ухвала, що оскаржується.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 не вказано судове рішення, яке оскаржується.

Відповідно до положень частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі має бути зазначено, в чому полягає в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, однак, відповідного мотивування касаційна скарга не містить. Наведені скаржником посилання свідчать лише про незгоду скаржника з оскаржуваним судовим рішенням, проте, з огляду на вимоги 392 ЦПК України, враховуючи положення статті 81 ЦПК України така незгода має бути належним чином вмотивована.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

За правилами статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, тобто, строк на касаційне оскарження слід обчислювати, керуючись положеннями цивільного процесуального законодавства, чинного на момент постановлення ухвали.

Відповідно до статті 325 ЦПК України в редакції, чинній на день постановлення ухвали, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Оскаржувана ухвала постановлена 17 травня 2017 року та набрала законної сили з моменту проголошення. Строк на касаційне оскарження сплинув 22 травня 2017 року. Касаційну скаргу подано 13 серпня 2019 року, тобто, поза межами встановленого законодавством строку. Заяву про поновлення строку до касаційної скарги не додано.

Суд в свою чергу позбавлений права з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку, оскільки в порядку статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі поданих доказів, а відповідно до статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням вищенаведеного, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження, підстави для поновлення строку та належне їх обґрунтування відсутні.

За правилами статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою поза межами встановленого цивільним процесуальним законодавством строку, підстави для визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними відсутні, то касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням причин, обґрунтованих належними та допустимими доказами, та оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись ст. 393, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 17 травня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш