Справа № 509/3659/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Приморської нотаріальної контори у м. Одеса, в.о. державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області Ворсуляк А.М. про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою, вимогами якої є встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка доводилася бабусею ОСОБА_1 Зазначила, що ОСОБА_2 26.07.2007 р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Й., зареєстрований в реєстрі №1357, за яким земельну ділянку, площею 6,43 га, розташовану на території Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належить їй на праві особистої власності вона заповіла онучці ОСОБА_1 Вказала, що отримала від державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса в.о. обов"язки державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області Ворсуляк А.М. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі того, що вона пропустила передбачений шестимісячний термін для прийняття спадщини. Зазначила, що без встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, ОСОБА_1 не може отримати в органах нотаріату свідоцтво та реалізувати своє право на спадщину, яка відкрилася після смерті її бабусі ОСОБА_2 , у зв`язку із чим звернулася із цією заявою до суду та просила її задовольнити.

Представник заявника у судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, у якій зазначив про розгляд справи без його участі та просив суд задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.03.2013 р., серія НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис 160.

ОСОБА_2 належала земельна ділянка, площею 6,43 га, розташовану на території Камянської сільської ради Роздільнянського району Одеської області.

Померла ОСОБА_2 по день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса в.о. обов"язки державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області Ворсуляк А.М. ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на підставі того, що вона пропустила передбачений шестимісячний термін для прийняття спадщини

Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту прийняття спадщини є захист майнових інтересів щодо оформлення права на спадщину, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»встановлено, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз`яснив, що особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Час відкриття спадщини, відповідно до приписів ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї постанови № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян? чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення? заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення? встановлення факту не пов`язується з майбутнім вирішенням спору про право.

Як вказав заявник ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину за померлою бабусею ОСОБА_2 , іншим чином вирішити питання про отримання свідоцтва про право на спадщину, ніж встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем вона не може, а тому і звернулася до суду.

За таких обставин, враховуючи, що встановлення факту проживання необхідне для оформлення свідоцтва про право на спадщину, беручи до уваги відсутність можливості в інший спосіб довести факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає встановленим факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний нотаріус Приморської нотаріальної контори у м. Одеса, в.о. державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області Ворсуляк А.М. про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя Кочко В.К.