Справа № 487/3455/19
Провадження № 2/487/1639/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.08.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва,

у складі: головуючого судді - Притуляк І.О.

за участю секретаря - Янковець Г.А.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

свідка - ОСОБА_3

свідка - ОСОБА_4

свідка - ОСОБА_5

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

06.05.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що відповідач, був зареєстрований у належній їй квартирі, однак фактично в квартирі не проживає, житловою площею не користується без поважних причин, обов`язки, які витікають з користування житловим приміщенням не виконує.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_7 надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

З відома позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позицію позивача, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 дослідивши надані докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини.

Згідно Довідки ЖКП ММР «БРИЗ» ЖЕК №2 від 26.04.2019 року, вих. №658 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , 1963 р.н.; ОСОБА_6 , 1962 р.н.; ОСОБА_7 , 1985 р.н.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.01.2015 року по справі 487/10892/14-ц розірвано шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6

Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується Договором дарування від 13 липня 2017 року, зареєстрованим в реєстрі за №475, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №140045728 від 03.10.2018 року.

Судом встановлено, що відповідач у вищезазначеному домоволодінні не проживає з 2012 року, спірною житловою площею не користується без поважних причин, витрати, пов`язані року, оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_6 не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 24 квітня 2019 року.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 зазначили, що відповідач не проживає за вказаною адресою з серпня 2012 року.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_6 у домоволодінні, понад сім років без поважних причин.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_6 втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більш строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Оскільки між позивачем та ОСОБА_6 відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеним домоволодінням більше семи років, суд вважає, що ОСОБА_6 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , та підлягає зняттю з реєстрації за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК