Номер провадження: 22-ц/813/1310/19
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Мастістого І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

12 листопада 2018 року до суду звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якому просив суд:

- накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 ;

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрації речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року заяву про забезпечення позову було задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (у тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрації речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року про забезпечення позову та постановлення нової, якою відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

До суду апеляційної інстанції заявник апеляційної скарги ОСОБА_2 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив (т.2, а.с.97).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими ст.ст. 149-153 ЦПК України.

Суд зазначив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, суд виходив з того, що за змістом ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи . Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому суд вказав, що згідно з п.п. 1,3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд виходив із того, що заявник обґрунтовувала клопотання тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

Вказану квартиру ОСОБА_1 придбала 21.12.2012 року на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського МНО Осінцевою В.М. за № 1985, що підтверджується оригіналом договору купівлі-продажу вказаної квартири, витягом про реєстрацію цього договору в державному реєстрі правочинів; витягом про державну реєстрацію прав та оригіналом технічного паспорту на цю квартиру, які перебувають у ОСОБА_1

Однак, заявниця ОСОБА_1 зазначила суду, що під час здійснення платежів на утримання квартири їй стало відомо, що власником квартири являється ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою № НОМЕР_1 , з якої вбачається, що власником вказаної квартири зареєстрований ОСОБА_2 (номер запису про право власності - 26951043). Державну реєстрацію було проведено приватним нотаріусом Київського МНО Гнідюком О.Б. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і.н.41961944 від 09.07.2018 о 13:56:09) на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя № 631, посвідченого в цей же день 09.07.2018 року цим же нотаріусом Гнідюком О.Б. Також з інформаційної довідки вбачається що 29.05.2018 році о 15:58:40 було здійснено реєстраційну дію (номер запису 26358021).

Таким чином, враховуючи, що заявниця ОСОБА_1 вважає, що квартира АДРЕСА_1 вибула з її володіння поза її волею та вона має на меті звернутись до суду за захистом свого порушеного права, то суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про те, що необхідно задовольнити клопотання про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

При цьому, суд виходив із того, що існує реальна загроза подальшого відчуження спірної квартири, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог в майбутньому.

В ході розгляду справи, судом апеляційної інстанції безспірно встановлено, що протягом 10 днів з моменту постановлення оскаржуваної ухвали, ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Київського МНО Гнідюка О.Б. про визнання недійсними правочинів, визнання рішень нотаріуса протиправними та скасування запису про право власності, застосування наслідків недійсності правочинів, визнання права власності та витребування майна.

По зазначеним позовним вимогам ухвалою того ж суду від 04 грудня 2018 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду (т.2, а.с.101-103), яка слухається Приморським районним судом м. Одеси до теперішнього часу.

Саме у вказаній цивільній справі відповідач і заявник апеляційної скарги ОСОБА_2 вказав свою адресу фактичного проживання: АДРЕСА_2 , по якій він і був викликаний до суду апеляційної інстанції (т.2, а.с.95-97).

Місце перебування третьої особи по даній справі - приватного нотаріуса Київського МНО Гнідюка О.Б. на даний момент невідомо, оскільки судові повістки він ні за викликом Приморського районного суду м. Одеси, ні Одеського апеляційного суду не отримує (т.2, а.с.48, 52-53, 86-88, 98).

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року про забезпечення позову до подання позовної заяви залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.09.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра