Єдиний унікальний номер 236/4232/18
Номер провадження 22-ц/804/2309/19
У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

12 серпня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі судді Соломахи Л.І., розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2019 року у справі № 236/4232/18 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно (суддя першої інстанції Ткачов О.М.), -

В С Т А Н О В И В:

Краснолиманським міським судом Донецької області 27 червня 2019 року ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно.

На зазначене рішення позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 07 серпня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2019 року позивачем ОСОБА_1 направлена поштою до суду першої інстанції згідно штемпеля на конверті 27 липня 2019 року (а.с. 93), тобто в межах строку, встановленого частиною 1 статті 354 ЦПК України.

Апеляційна скарга позивача за своєю формою та змістом відповідає вимогам статті 356 ЦПК України.

Відповідно до статті 3 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п/п 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п/п 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VІ "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України від 07 грудня 2017 № 2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік", який діяв на час звернення позивача до суду, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1 762 гривні.

Отже, з апеляційної скарги позивачем ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 057,20 грн. (70 000 грн. х 1%, але не менше 704,80 грн. (1 762 х 0,4) х 150%).

Позивачем до апеляційної скарги додано квитанцію № 834 від 27 липня 2019 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1 050,00 грн. (а.с. 92). Судовий збір згідно виписки від 30 липня 2019 року про зарахування судового збору зарахований до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 97).

Розмір недоплаченої суми судового збору складає 7,20 грн.

Відповідно до висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року по справі № 804/243/16 право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 року № 11-рп/2007).

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі "Скорик проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Суд також зазначив, що мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27 березня 2018 року по справі № 804/243/16, залишення у цій справі апеляційної скарги позивача без руху у зв`язку із недоплатою судового збору у сумі 7,20 грн. може вважатися виявом надмірного формалізму та розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду. Отже, апеляційний суд вважає, що до апеляційної скарги позивачем додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження відсутні.

На час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження будь-яких заяв чи клопотань від позивача ОСОБА_1 , які потребують з`ясування думки іншої сторони, не надійшло.

Керуючись статтею 359 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 27 червня 2019 року у справі № 236/4232/18 за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання права власності на нерухоме майно.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження направити всім учасникам справи.

Копію апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та додані до неї матеріали направити відповідачу - Донецькій обласній державній адміністрації, надати йому строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 23 серпня 2019 року.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частин 3, 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суддя Донецького апеляційного суду Л.І. Соломаха