Справа № 588/890/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2019 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, по якому згодом змінила предмет позову, та який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина у т.ч. на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Спадщину після смерті матері позивач прийняла, фактично вступила в управління спадковим майном, заволоділа правовстановлюючими документами.

Посилаючись на те, що звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач заявлені вимоги підтримує, представник відповідача не заперечує проти позову (а.с.49,61,62).

Ураховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутність, на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

На підставі актового запису про смерть за №8 від 17 квітня 1990 року, судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2 (у витязі російською мовою указано ОСОБА_3 ) (а.с.29).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у т.ч. на житловий будинок по АДРЕСА_1 , розташований на неприватизованій земельній ділянці (а.с.18).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру за №56661450 від 26 червня 2019 року (а.с.39,40).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР 1963 р., яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу).

Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ОСОБА_1 доводиться померлій ОСОБА_2 рідною донькою (а.с.10,11), фактично вступила в управління спадковим майном, заволоділа правовстановлюючими документами, а отже, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері.

Натомість, оформити свої спадкові права на житловий будинок позивач не має можливості у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, на якій розташований будинок, про що мається письмова відмова приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник О.Д. від 09 вересня 2019 року (а.с.68).

За записами у по-господарській книзі у будинку по АДРЕСА_1 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживала ОСОБА_4 . Проживала одна (а.с.41).

Відповідно до технічного паспорта, виготовленого 18 березня 2019 рокуза замовленням ОСОБА_1 , та інформаційної довідки КП Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт», житловий будинок по АДРЕСА_1 є одноповерховим будинком загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м., побудований до 1984 року. Реєстрація права власності на будинок відсутня (а.с.12-17).

За повідомленням Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_1 , державних актів на право приватної власності на ім`я ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 ) не установлено (а.с.46).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому зокрема роз`яснюється: по об`єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно до абз.60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Об`єкти, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівні), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримувати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

За таких обставин, суд вважає, що позивач, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , набула право на спадкування права спадкодавця на житловий будинок, що розташований на неприватизованій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , однак за відсутності правовстановлюючого документу на указане нерухоме майно на ім`я померлої, яка не отримала його за життя, позивач згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлена можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,259,264,265,354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С.Линник