ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4435/13-ц Номер провадження 22-ц/814/2275/19Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

суддів Абрамов П.С., Чумак О.В.,

секретар Зеленська О.І.,

з участі представника боржника - адвоката Іванова О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 04 листопада 2013 року, постановлену суддею Кононенко С.Д.,

по справі за поданням державного виконавця Ленінського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції Жмудь Є.С. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

31.10.2013 державний виконавець Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Жмудь Є.С. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Ленінському ВДВС перебуває виконавчий лист №1616/4148, виданий 16.07.2013 Ленінським районним судом м.Полтави, про стягнення із ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Добробут Полтавщини» заборгованості у розмірі 343 405,85 грн. Згідно даних виконавчого документу судом вирішено звернути стягнення на заставлене майно: автомобіль вантажний фургон-В MAZDA FORD ECJNJVAN. Державним виконавцем вжито вичерпних заходів щодо його примусового виконання, проте вказана заборгованість боржником не сплачена, що свідчить про його ухилення від виконання рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 04.11.2013 подання державного виконавця Ленінського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції Жмудь Є.С. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - задоволено.

Тимчасово, до погашення заборгованості, що утворилась по виконанню виконавчого листа №1616/4148, виданого 16.07.2013, застосувати заходи для забезпечення виконання рішення суду до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Копію ухвали направлено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

23.07.2019 ОСОБА_1 , мотивуючи пропуск строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали поважними причинами, а саме, не повідомленням щодо розгляду судом вказаного подання та застосування обмеження, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, просить ухвалу скасувати.

Зазначає про необізнаність щодо виконавчого провадження, оскільки йому не було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення грошових коштів.

Заперечує факт ухилення від виконання судового рішення, а державний виконавець таких обставин не довів, тому вважає відсутніми підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

11.09.2019 представник ВДВС надав відзив на апеляціну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України).

У судове засідання з`явився прелставник боржника - адвокат ІвановО.А. Інші учасники справи до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника боржника, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 19.06.2013 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 343 405,85 грн. на користь кредитної спілки «Добробут Полтавщини». Згідно даних виконавчого документа суд вирішив звернути стягнення на заставлене майно: автомобіль вантажний фургон-В MAZDA FORD ECONOVAN./а.с.3/

Постановами заступника начальника Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Щерби Д.М. від 24.07.2013 за вказаним виконавчим документом відкрито виконавче провадження ВП №39041492./а.с.5/

Задовольняючи подання та ухвалюючи про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, районний суд виходив із наявних невиконаних зобов`язань та положень п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.377-1 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону на час звернення державного виконавця в суд із поданням) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ст.377-1 ЦПК України в редакції кодексу, який діяв на час прийняття оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» також передбачено можливість тимчасової відмови у видачі паспорта, вилученні його та тимчасової відмови у виїзді за кордон у випадках, якщо діють договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань ( п.8 ч.1, ч.ч.23 ст.6 Закону).

Аналіз викладених норм вказує на те, що боржник може бути обмежений у праві виїзду за межі України за наявності невиконаного судового рішення, але лише у разі ухилення боржника від його виконання. Тобто, при розгляді подання державного виконавця суд мав переконатися у доведеності наявності умислу боржника на ухилення від виконання судових рішень, що перебувають на виконанні.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, представник ДВС вказував на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за судовим рішенням. Однак відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України в редакції 2004 року наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Сам по собі факт невиконання боржником обов`язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань, що було б підставою для застосування вказаного обмеження.

Розглядаючи подання державного виконавця, суд першої інстанції помилково на викладене уваги не звернув та не перевірив повноту вчинення державним виконавцем дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання рішення суду та погашення боргу, а також наявність дій (бездіяльності) боржника, які вказують на ухилення від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання.

Крім того, для застосування юридичної санкції у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець, який ініціює таке обмеження, повинен довести факт ухилення боржника від виконання певних зобов`язань при наявності реальної можливості їх виконання .

Однак матеріали подання державного виконавця не доводять факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання вказаного виконавчого документу.

Натомість боржник заперечує отримання документів виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала районного суду - скасуванню з постановленням нової про відмову задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.367, 368,369, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 04 листопада 2013 року - скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Ленінського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції Жмудь Є.С. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України - відмовити.

Копію постанови направити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 11.09.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

О.В. Чумак