Справа № 143/210/18
Провадження № 22-ц/801/1815/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марченко Л. В.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 рокуСправа № 143/210/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючої судді Марчук В.С.

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

секретар: Шевчук К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 143/210/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна в рівних долях, визнання права власності на Ѕ помешкання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 липня 2019 року, постановлену в залі суду під головуванням судді Марченко Л.В., дата складення повного судового рішення 11.07.2019 року, -

в с т а н о в и в :

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Погребищенський районний суд Вінницької області з даним позовом. Вимоги мотивовані тим, що з липня 2007 року він проживав разом з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

Під час спільного проживання як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 серпня 2007 року за спільні кошти було придбано будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Фактично ж продаж майна було вчинено за 50000 грн., з яких 18000 грн. заплатила ОСОБА_2 , та 32000 грн. було сплачено ОСОБА_1 , що підтверджується заявою на переказ готівки № ав. /0609255 від 14серпня 2007 року.

За їхньою взаємною домовленістю, будинок було зареєстровано на доньку ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , оскільки кожен із них перебував у зареєстрованому шлюбі, і шлюб між ними зареєструвати не було можливості. Куплений будинок був зареєстрований на ОСОБА_3 але за умови, що у подальшому, після реєстрації ними шлюбу, він буде перереєстрований на когось із них.

20 січня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, про що у книзі реєстрації шлюбів 20 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 02.

Тому, зважаючи на вищевказані обставини, ОСОБА_3 з метою повернення подружжю будинку, подарувала його ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 8 травня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №691. У цьому Договорі вказана вартість відчужуваного житлового будинку з надвірними будівлями у сумі 70693 грн.

20 травня 2009 року позивач зареєструвався у вказаному спірному будинку та є зареєстрованим у ньому і на час звернення в суд з позовом.

На початку 2017 року між подружжям погіршилися відносини, відповідачі стали перешкоджати позивачу у користуванні будинком АДРЕСА_1 . На час звернення з позовом до суду він вимушений винаймати житло. В цей же час йому стало відомо, що власником вказаного будинковолодіння знову стала ОСОБА_3 , оскільки Угодою НМА 542826 від 13.06.2017 року, посвідченою державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори, Договір дарування житлового будинку, посвідчений Погребищенською державною нотаріальною конторою 08 травня 2009 року за реєстровим №379, був розірваний.

Позивач вважає дану угоду незаконною, оскільки вона грубо порушено його права. Ще ОСОБА_1 зазначає, що він з ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю з 2007 року, а договір дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено 08.05.2009 року, тому в них виникло право спільної сумісної власності в силу тих обставин, що помешкання значно збільшилось у своїй вартості внаслідок вкладення спільних коштів у проведення капітального ремонту та придбання меблів у будинок за період сумісного проживання.

Просив суд визнати житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати за ним право власності на 1/2 частку даного житлового будинку; визнати за ОСОБА_1 право власності на рухоме майно, зокрема: трумо, стінка, стіл кухонний ручної роботи, морозильна камера; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 будинковолодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на рухоме майно, зокрема:ліжко, мякий куток, стінка кухонна, газова плита.

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 02.03.2018 року відкрито провадження у справі (а.с.68).

29.03.2019 року в підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у даній справі, до вирішення справи №143/1525/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання угоди про розірвання договору дарування будинку недійсною (а.с.112).

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.03.2018 року вказане клопотання задоволено. Провадження у справі було зупинене (а.с.113).

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14.05.2018 року у вищевказаній цивільній справі № 143/1525/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання угоди про розірвання договору дарування будинку недійсною - відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року дане рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.129-131, 168)

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 26.03.2019 року поновлено провадження в даній справі.

10.07.2019 року на адресу Погребищенського районного суду Вінницької області надійшло клопотання відповідачки ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна в рівних долях, визнання права власності на 1/2 помешкання, на підставі п.2 п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю спору та смертю співвідповідача.

Клопотання мотивоване тим, що, постановою Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року рішення Погребищенського районного суду від 14.05.2018 року у цивільній справі № 143/1525/17 залишено без змін, угода від 13.06.2017 року за номером НМА 542826 не скасована, вона являється власником будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , співвідповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, то є підстави для закриття провадження у справі.

Погребищенський районний суд Вінницької області своєю ухвалою від 11.07.2019 року провадження у даній справі закрив, керуючись п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області, як незаконну, необгрунтовану, необ`єктивну, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Просить суд скасувати ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.07.2019 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить суд закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 11.07.2019 року.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції даним вимогам не відповідає.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, закриття провадження у справі можливе лише тоді, коли між сторонами відсутній предмет спору та не існує неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач порушує питання про визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житлового будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 ; про визнання права власності на Ѕ частину цього будинку; на інше майно.

Незважаючи на те, що постановою Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року рішення Погребищенського районного суду від 14.05.2018 року у цивільній справі № 143/1525/17 залишено без змін, яким угода від 13.06.2017 року за номером НМА 542826 не скасована, і власником будинку, розташованого по АДРЕСА_1 є відповідачка ОСОБА_3 ; що співвідповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла; предмети спору - житловий будинок з господарськими будівлями та інше майно, заявлене у позові ОСОБА_1 , нікуди не ділися. І даний спір має бути вирішений з урахуванням всіх обставин, які будуть встановлені судом, в тому числі, і зазначених обставин про належність будинку відповідачці ОСОБА_3 , з огляду на вимоги ст. 89 ЦПК України.

Кім того, як правильно зазначив апелянт у своїй апеляційній скарзі, спірні правовідносини - правовідносини права власності, виходячи з норм ч.1 ст. 55 ЦПК України, передбачають процесуальне правонаступництво.

Таким чином, при постановленні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права; допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, з огляду на що ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до ст. 379 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 11 липня 2019 рокускасувати, а матеріали цивільної справи № 143/210/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна в рівних долях, визнання права власності на Ѕ помешкання, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 21 серпня 2019 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук