Справа № 696/1144/16-ц
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі

14 серпня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Чубенко О.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу клопотання представника Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» про закриття провадження у справі за позовом Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває вищевказана цивільна справа.

20 серпня 2018 року ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі №696/1144/16-ц та призначено підготовче судове засідання.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2018 року ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2018 року залишено без змін.

25 березня 2019 року ДСП «Агрокомплекс» звернулося до суду з клопотанням, в якому просить провадження у справі №696/1144/16-ц закрити.

Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває справа за позовом ДСП «Агрокомплекс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ДСП «Агрокомплекс» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі №150 від 16 вересня 2010 року. Так, між ОСОБА_1 та ДСП «Агрокомплекс» 16 вересня 2010 року укладено договір №150 оренди землі, кадастровий номер НОМЕР_1 , загальною площею 2,48 га, яка розташована в адмінмежах Райгородської сільської ради з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право оренди на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за ДСП «Агрокомплекс» строком до 13 червня 2018 року, тобто строк дії договору закінчується 14 червня 2018 року. Протягом всього часу дії договору оренди, орендодавець жодного разу не звертався до ДСП «Агрокомплекс» з претензією щодо порушення орендарем умов договору оренди. В період з 2011 року по 2015 рік орендна плата сплачувалась у встановлені договором строки і в повному обсязі. Претензій від ОСОБА_1 не надходило. Весною 2016 року ОСОБА_1 разом із групою пайщиків самовільно здійснили захоплення земельних ділянок, які орендував ДСП «Агрокомплекс». Про це свідчить список власників земельних часток (паїв), що розташовані в адмінмежах Райгородської сільської ради, які самостійно весною 2016 року засіяли земельні ділянки орієнтовною площею 400 га, що були в оренді ДСП «Агрокомплекс», реалізувавши своє право власності. Таким чином, з 2016 року земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 фактично не використовується орендарем. ОСОБА_1 у зустрічному позові стверджує, що не знав про додаткову угоду, однак вищевказаний список свідчить, що в ньому орендарі у 2016 році знали про те, що їх договори оренди продовжують діяти. ДСП «Агрокомплекс» скористалося своїм переважним правом і 04 травня 2018 року письмово повідомило орендодавця ОСОБА_1 про намір продовжити дію договору оренди землі №150 від 16 вересня 2010 року, однак останній відмовився, чим підтвердив, що знав про строк дії договору. Зазначені обставини свідчать, що ОСОБА_1 знав про укладення додаткової угоди від 02 березня 2015 року до договору оренди землі від 16 жовтня 2010 року №150, йому було відомо про реєстрацію права оренди та строк дії договору до 13 червня 2018 року і підстав для визнання додаткової угоди до договору оренди землі не має. Таким чином, вважає, предмет спору, який зазначив позивач, на даний час відсутній.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» у підготовче судове засідання не з`явився, директор підприємства звернувся з заявою, в якій просив розгляд справи провести без участі представника підприємства.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на адресу його місця проживання та реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Суд, врахувавши доводи представника позивача за зустрічним позовом, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, приходить до наступного висновку.

Згідно п.3 ч.1 ст.43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує заяви та клопотання учасників справи.

Представник позивача за первісним позовом ДСП «Агрокомплекс» звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі №696/1144/16-ц.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Як вбачається з клопотання представника позивача за первісним позовом ДСП «Агрокомплекс», таке є неконкретизованим.

Так, в описовій частині клопотання зазначено, що предмет позову, який зазначив позивач, на даний час відсутній.

Разом з тим, згідно матеріалів цивільної справи №696/1144/16-ц, в такій сторонами у справі є первісний позивач, який одночасно є відповідачем за зустрічним позовом, та первісний відповідач, який одночасно є позивачем за зустрічним позовом, в зв`язку з чим є незрозумілим, який саме предмет спору мав на увазі представник ДСП «Агрокомплекс» у клопотанні про закриття провадження у справі №696/1144/16-ц, за первісним позовом, чи за зустрічним позовом.

Крім того, у цивільній справі №696/1144/16-ц об`єднані первісний та зустрічний позови, однак з прохальної частини клопотання про закриття провадження у справі №696/1144/16-ц неможливо встановити за яким позовом - первісним, зустрічним або за обома, представник ДСП «Агрокомплекс» просить закрити провадження у справі.

Також, у своєму клопотанні представник ДСП «Агрокомплекс» стверджує про те, що ОСОБА_1 відповідачу за первісним позовом та позивачу за зустрічним позовом було відомо про укладення додаткової угоди від 02 березня 2015 року до договору оренди землі №150 від 16 вересня 2010 року.

Разом з тим, як вбачається з зустрічного позову, ОСОБА_1 зазначає про те що йому не було відомо про наявність додаткової угоди від 02 березня 2015 року до договору оренди землі №150 від 16 вересня 2010 року, а також вказує, що не укладав та не підписував її.

Зазначені обставити залишені представником ДСП «Агрокомплекс» поза увагою.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.259 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Речові, письмові та електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам. Відтворення аудіо- і відеозапису проводиться в судовому засіданні або в іншому приміщенні, спеціально обладнаному для цього. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових і електронних доказів або протоколів їх огляду, ставити питання експертам. Першою ставить питання особа, за клопотанням якої було викликано експерта.

Стаття 259 ЦПК України входить до глава 6 «Розгляд справи по суті» цього кодексу.

Таким чином, доводи позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , які є підставами позову, підлягають доказуванню, відтак спростовуються або підтверджуються відповідними доказами, які досліджуються в порядку ст.259 ЦПК України, під час розгляду справи по суті.

При цьому, визначення терміну «підстави позову» не є тотожним визначенню терміну «предмет спору».

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Підстава позову - фактичні обставини, на яких позивач обгрунтовує свої вимоги. Фактичні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, згодом в процесі розгляду справи набуває форму доказів, які можуть оскаржуватися відповідачем.

За зустрічним позовом предметом спору є додаткова угода від 02 березня 2015 року до договору оренди землі №150 від 16 вересня 2010 року, а не обставини, серед яких зокрема, відсутність інформації про наявність вказаної додаткової угоди, на яку позивач за зустрічним позовом посилається як на підставу звернення з вказаним позовом.

Таким чином, обставини, на які посилається представник ДСП «Агрокомплекс», як на підставу для закриття провадження у справі №696/1144/16-ц, не є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до беззаперечного висновку, що клопотання представника ДСП «Агрокомплекс» про закриття провадження у справі №696/1144/16-ц задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.197,200, 255, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» про закриття провадження у справі за позовом Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий О.П.Опалинська