Справа 524/9608/17
Провадження № 2/524/94/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., представника позивача ОСОБА_1 , прокурора - Лісового В.В., представника відповідача - Бовтика В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ТА ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Кременчуцька місцева прокуратура звернулась в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кременчуцької міської ради Полтавської області до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача кошти на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста в сумі 154376 грн.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у 2015 році здійснено будівництво житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Згідно інформації зазначеної в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, відповідачем здійснено будівництво житлового будинку загальною площею 399,4 кв.м, а тому відповідно до вимог ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кременчука, затвердженого рішенням міської ради від 01 листопада 2011 року із змінами від 07.07.2015, у відповідача виник обов`язок прийняти участь у розвитку інфраструктури м.Кременчука. Однак, всупереч вимогам законодавства, відповідач із заявою про укладання договору до Кременчуцької міської ради Полтавської області не звернувся, документів не надіслав та коштів не сплатив.

В судовому засіданні представник Кременчуцької міської ради Полтавської області та прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури позов підтримали та просили задовольнити.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслав суду відзив в якому вказав, що з 1978 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 .. Рішенням Автозаводського райвиконкому №548/44 від 18.10.1990 їм було виділено земельну ділянку під забудову за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно акту виконаних робіт від 30.11.1992 загальний відсоток готовності будинку становив 58%. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09.06.1993 шлюб між нею та ОСОБА_3 було розірвано та незавершений будівництвом будинок в порядку поділу майна подружжя передано їй. У зв`язку із цим вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що будівництво будинку було здійснено в 2015 році. Більша частина робіт по будівництву була проведена до набрання чинності ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кременчука, затвердженого рішення міської ради від 01 листопада 2011 року із змінами від 07.07.2015.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, визначених у відзиві. Звертав увагу суду, що кошторисна вартість будівництва є значно нижчою ніж та, яку врахував позивач при обрахунку розміру пайового внеску.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ

В судовому засіданні 14.12.2018 було задоволено клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та залучено до участі у справі Кременчуцьку міську раду Полтавської області.

19.02.2019 судом було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні 07.08.2019 представник відповідача ОСОБА_3 клопотання відповідача про залучення його, як третьої особи не підтримав та просив його не розглядати. Представник відповідача, Милованов Р.В., надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 779 кв.м по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка).

20.02.1992 між ОСОБА_3 та МККП «Фридж» було укладено договір підряду №01-92с на виконання будівельних та спеціальних робіт з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно акту виконаних робіт від 30.11.1992 складеного головним спеціалістом благоустрою УЖКГ адміністрації міста на день проведення перевірки загальний відсоток готовності будинку становив 58%.

23.12.2015 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області було видано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ПТ26.

На підставі вказаної декларації, технічного паспорту, виданого 26.11.2015 ТОВ "Укртехінвентаризація-1"; ухвали Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, серія та номер: 2-1386, від 09.06.1993, державним реєстратором Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області Поркіною Л.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, з господарськими будівлями загальною площею: 399,4 кв.м, житловою площею: 142.2 кв.м(а.с.9-10).

12 липня 2017 року ОСОБА_2 було отримано лист від виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із пропозицією підписати договір про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Кременчука при будівництві садибного(індивідуального) житлового будинку по АДРЕСА_1 .

На думку суду, надані відповідачем рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09.06.1993 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не стосується предмету спору, оскільки резолютивна частина рішення містить лише висновок суду щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, у зв`язку із чим вказаний доказ судом не приймається.

Крім того, суд не приймає до уваги долучені відповідачем копії договорів позики та копії зобов`язань члена ЖБК(а.с.63-72), оскільки вказані документи, на переконання суду, не стосуються предмета спору.

Організаційні та економічні відносини, пов`язані з залученням пайових коштів (внесків) замовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури. м. Кременчука і при оформленні договорів на сплату пайових внесків у зв`язку із будівництвом будь-яких об`єктів на території міста Кременчука, регулюються Положенням «Про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кременчука», затвердженим рішення міської ради від 01 листопада 2011 року із змінами від 07.07.2015(далі - Положення).

Відповідно до п.1.3, 1.5.2 Положення пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до введення об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури в розмірі 2% від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта будівництва.

В п.2.6 Положення визначено, що якщо договір не був укладений до введення об`єкта в експлуатацію - замовник(інвестор) зобов`язаний укласти договір після введення об`єкта в експлуатацію та сплатити пайовий внесок в терміни, обумовлені договором пайової участі

НОРМИ ПРАВА

Правові й організаційні основи містобудівної діяльності на час прийняття житлового будинку в експлуатацію були врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ч.2 ст.40 вказаного закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»(в редакції чинній на час прийняття житлового будинку в експлуатацію) до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; 7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об`єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); 10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності(ч.5 ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності»)

Згідно ч.9 ст.40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Статтею 22 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

ОЦІНКА СУДУ

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі №339/388/16-ц(Провадження № 14-261 цс 18) дійшла такого висновку:

«Згідно з частинами другою, третьою та дев`ятою статті 40 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва. Визначений частиною дев`ятою статті 40 Закону строк тривалістю у п`ятнадцять робочих днів встановлений для добровільного виконання замовником будівництва обов`язку звернутися до органу місцевого самоврядування з метою укладення договору про пайову участь. Ухилення замовника будівництва від ініціювання укладення цього договору до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням обов`язку, прямо передбаченого чинним законодавством. Факт реєстрації декларації про готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь після такої реєстрації. З огляду на те, що декларація про готовність до експлуатації багатоквартирного житлового будинку була зареєстрована 30 жовтня 2014 року, а Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» з 1 січня 2013 року передбачав обов`язок замовника будівництва ініціювати укладення договору про пайову участь і укласти такий договір до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію, до спірних правовідносин мають застосовуватися приписи зазначеного Закону.»

З огляду на вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що в даних правовідносинах ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» не застосовується, враховуючи що введення будинку в експлуатацію відбулось в грудні 2015 року, а в січня 2016 року зареєстровано право власності відповідача на об`єкт нерухомого майна.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність заподіяної шкоди та її розмір.

Аналіз статей 22, 623 ЦК України дає підстави вважати, що вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи є наслідком такої протиправної поведінки.

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Суд враховує те, що факт реєстрації декларації про готовність до експлуатації житлового будинку не звільняє замовника будівництва від обов`язку укласти договір про пайову участь після такої реєстрації. Його ухилення від укладення договору свідчить про протиправність поведінки і як наслідок - неотримання органом місцевого самоврядування коштів, на які останній мав можливість розраховувати за звичайних обставин.

Отже, під час розгляду справи позивачем було доведено протиправність поведінки відповідача, причинний зв`язок між поведінкою і наслідками у виді неотримання коштів та наявність наслідків у виді збитків.

Разом із тим, суд приймає до уваги те, що крім наведених обставин, на позивача покладається обов`язок довести розмір завданих збитків.

Так, на підтвердження розміру упущеної вигоди позивачем надано копію додатку до договору №32/17 від 03.07.2017 а також вказано, що розрахунок було проведено на підставі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Суд враховує, що додаток до договору №32/17 від 03.07.2017 не є обов`язковим для відповідача, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру пайового внеску на договірних засадах.

Крім того, суд враховує, що формула пайового внеску містить змінну - норматив вартості будівництва для одиниці створеної потужності в м.Кременчуці визначену в гривні, тобто фактичну вартість 1 кв.м будівництва. Дійсний показник розрахований станом на 2015 рік(прийняття рішення про внесення змін та доповнень до «Положення про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Кременчука»)

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що станом 30 листопада 1992 року відповідачем було виконано 58% будівельних робіт від загального обсягу готовності об`єкта.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про те, що розрахунок пайового внеску із врахуванням нормативу вартості будівництва для одиниці створеної потужності в м.Кременчуці в гривні станом на 2015 рік для будівництва, яке розпочато в 1990 році та більше ніж на половину завершене в 1992 році є необґрунтованим.

Інших доказів, які б підтверджували правильність проведене них розрахунків та відповідно обґрунтованість вимог про стягнення саме 154376 грн, позивачем не надано.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Кременчуцької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих невиконанням зобов`язання щодо сплати пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.08.2019

Суддя Д.Д.Андрієць