05.09.2019 227/3082/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді - Левченко А.М.

за участю секретаря судового засідання - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ

23 липня 2019 року, позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 21.05.2010 р. вона зареєструвала свого сина ОСОБА_2 Приблизно в липні 2013 р. відповідач поїхав на постійне місце проживання в Росію, проживає в м.Усмань, Липецької області. Приїхати та виписатися з квартири відповідач не має можливості. Таким чином, відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року, а саме з липня 2013 року, добровільно з реєстрації не знімається, участі в утриманні житла не приймає, у зв`язку з тим, що у квартирі зареєстровано відповідача, позивач не має можливості отримувати вугілля та повноцінно користуватися, розпоряджатися на свій розсуд, можливо продати її чи обміняти на друге житло.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, розглядати справу за участю її представника ОСОБА_3 , позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, звернувся з заявою про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнає у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно копії договору купівлі продажу квартири від 23.09.2003 року розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , вищезазначене житлове приміщення належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . (а.с.13).

За вищезазначеною адресою також зареєстровано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою Добропільської міської ради Донецької області № 16-19/771 від 29.07.2019 року та копією витягу з домової книги. (а.с.17-19).

Із долученого до матеріалів справи акту обстеження комісії № 360 від 13.06.2019 року, затвердженого директором ПП «Добропільська ремонтно - експлуатаційна служба «Південний» вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року. (а.с.12).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Позивачем доведено, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні, за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року, а тому, повинен бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені законодавством строки.

Таким чином, суд вважає, що згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України відповідач втратив право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 322, 815 Цивільного кодексу України, ст.ст.10,12,13,28,81,82,89,141,200,206,211,258-259,263,265,268,273,352,354 Цивільного процесуального кодексу,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 05.09.2019 року.

Суддя А.М. Левченко

05.09.2019