ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/2589/18

провадження № 22-ц/4809/1012/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С. М., суддів: Дьомич Л. М., Кіселика С. А.,

секретар судового засідання Кравченко Я. С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року в складі головуючого судді Бершадської О. В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

27.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягнуті із ОСОБА_2 на її користь за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і стягувати аліменти на дитину у частці у розмірі 1 / 4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення 22.05.2017 року до 06.12.2031 року.

Позовні вимоги мотивовала тим, що на виконання рішення від 30.11.2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда видав виконавчий лист по справі №404/3125/2017 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на утримання неповнолітньої дитини аліментів та поданий для виконання до Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. 13 лютого 2018 року головним державним виконавцем Тимощуком В. В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. До постанови про відкриття виконавчого провадження додавався розрахунок заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якого на дату винесення рішення розмір аліментів складав 713 грн. В розрахунку також зазначено, що якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання доходів боржником, заборгованість визначається, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, що значно перевищує суму зазначену у розрахунку. Тому, у зв`язку зі зміною її матеріального становища просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Змінено розмір та спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року, та стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до 06 грудня 2031 року.

Виконавчий лист по справі №404/3125/17, номер провадження 2/404/2280/17- відкликано.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Судове засідання проведено без участі відповідача та його представника, а тому порушено принцип змагальності сторін та надання письмових пояснень і доказів.

Судом не враховано, що у відповідача на утриманні є ще малолітня донька від першого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він має нерегулярний, мінливий дохід, мати відповідача ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи, батько - ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи та постраждалим внаслідок ліквідації аварії Чорнобильської АЕС, постійно потребують догляду і матеріального забезпечення з боку ОСОБА_2

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позивач подада суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Судом встановлено, що сторони із серпня 2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції було вчинено актовий запис №447 (а.с.13).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14), який проживає з позивачем.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 01 серпня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №447- розірвано (а.с.15-16).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 22.05.2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 року. В іншій частині вимог відмовлено. (а.с.5-7).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України покладено обов`язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж змінилось чи покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Суд першої інстанції обгрунтовано вважав можливим змінити розмір аліментів, визначений рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 листопада 2017 року та стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1 / 4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до 06 грудня 2031 року. При цьому, виконавчий лист по справі №404/3125/17, номер провадження 2/404/2280/17- відкликано.

Закон спеціально не встановлює особливості визначення часу з якого аліменти підлягають стягненню у новий спосіб та розмір, тому правильно визначено, що відповідні зміни настають з часу набрання законної сили новим рішенням суду.

Доводи відповідача щодо безпідставності та необгрунтованості оскарженого судового рішення відхиляються, оскільки суд першої інстанції з дотриманням норм матеріального і процесуального права розглянув спір і обгрунтовано вважа, що на прохання стягувача розмір аліментів на дитину може бути змінений із визначенням пропорційно до одержуваного платником доходу (заробітку), який він отримує за місцем роботи.

Докази, надані відповідачем щодо наявності у нього ще однієї дитини від першого шлюбу та непрацездатних батьків, які потребують його матеріальної підтримки, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що він як платник аліментів не має можливості сплачувати їх у визначеному судом розмірі, який відповідає вимогам ст. ст. 182, 183 СК України.

Обставини, про які зазначено у поданому до апеляційного суду клопотанні представника відповідача від 06.08.2019 року щодо народження ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_7 , батьком якої є ОСОБА_2 , необхідність стаціонарного лікування вказаної дитини (а.с.93-97), не можуть бути враховані при розгляді даної справи, оскільки виходять за межі доводів апеляційної скарги і вимог та підстав позову.

Оскаржене судове рішення є законним і обгрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий С. М. Єгорова

Судді Л. М. Дьомич

С. А. Кіселик