2/621/142/19
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Лацько А. С.,

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Кравченко Т. І.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

23.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

08.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про уточнення підстав та предмету позову до ОСОБА_3 , ОСОБА_2

29.03.2019 відповідач ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою, в якій повідомила про зняття з реєстрації у спірному житловому приміщенні та надала копію паспорта на підтвердження факту, що з 26.03.2019 вона має нове зареєстроване місце проживання (а. с. 84, 85).

07.05.2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву про уточнення підстав та предмету позову, та в остаточній редакції виключив ОСОБА_4 із складу відповідачів та сформулював наступні позовні вимоги до лише до відповідача ОСОБА_2 : усунути перешкоди у здійсненні ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , зареєстрованого в квартирі АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовної заяви позивачем ОСОБА_1 зазначено, що він є власником квартири АДРЕСА_1 .

У вказаній квартирі з жовтня 2002 року по червень 2009 року, з лютого 2010 року по липень 2016 року проживав його старший син ОСОБА_2

Його місце проживання з лютого 2010 року було зареєстровано у вказаній квартирі.

В липні 2016 року після того, як шлюб між ним та матір`ю відповідача ОСОБА_4 було розірвано, його син ОСОБА_2 разом з матір`ю зібрав речі і покинув квартиру, вирішивши мешкати разом з матір`ю. Він залишився у квартирі разом із неповнолітнім на той час сином ОСОБА_5 , з яким вони проживали вдвох до початку його навчання у вищому навчальному закладі. На теперішній час ОСОБА_5 , на час навчання, проживає у гуртожитку, а на вихідні та канікулярні дні приїздить додому.

Таким чином, в належній йому квартирі відповідач не мешкає без поважних причин вже більше одного року.

Відповідач є колишнім членом його сім`ї, спільним побутом з ним не пов`язаний, домовленості щодо користування житловим приміщенням, після того, як у 2016 році він добровільно залишив квартиру, між ними не було, що свідчить про те, що останній без поважних причин більше року у квартирі не проживає.

Ніяких перешкод сину, після того як останній забрав свої речі і покинув квартиру, у користуванні квартирою він не чинив, вхідних дверей і замків на дверях не міняв, намірів користуватись квартирою відповідач не виявляв.

Квартирою відповідач з 2016 року не користується, мешкає разом зі своєю матір`ю, про те, що відповідачу квартира для проживання не потрібна свідчить і той факт, що останній не бере участі в оплаті комунальних послуг, які нараховуються на всіх зареєстрованих осіб, що підтверджується інформацією по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з травня 2016 року по січень 2019 року щодо нарахування та сплати ним квартплати та послуг з вивезення твердих побутових відходів; розрахунком нарахування оплати за комунальні послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з січня 2016 року по грудень 2018 року щодо нарахування та сплати ним послуг з водопостачання та водовідведення.

Той факт, що в липні 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до нього про скасування приватизації спірної квартири не є доказом того, що він, як зареєстрований у квартирі колишній член його сім`ї не проживав в ній з поважних причин, і не є підтвердженням створення ним перешкод у користуванні нею.

Враховуючи те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , відповідач, який є колишнім членом його сім`ї, без поважних причин відсутній у квартирі понад один рік, квартирою не користується і не має наміру користуватись, його речей у квартирі немає, вважав, що він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Добровільно зніматися з реєстрації місця проживання відповідач не бажає, чим позбавляє його можливості вільно розпоряджатися власністю та змушує нести надмірні фінансові витрати пов`язані зі сплатою комунальних послуг, які нараховуються виходячи з кількості зареєстрованих у квартирі осіб.

Зазначене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 12.09.2018 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 30.10.2018.

30.10.2018 за клопотанням позивача відкладено підготовче засідання.

27.12.2018 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання.

14.02.2019 в зв`язку з неявкою учасників справи відкладено підготовче засідання.

29.03.2019 за клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.06.2019.

19.06.2019 за клопотанням представника позивача відкладено судовий розгляд.

28.08.2019 під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Кравченко Т. І. підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у заяві. Наполягали на тому, що відповідач ОСОБА_2 припинив бути членом сім`ї позивача, без поважних причин не проживає у спірній квартирі понад строки, протягом яких за ним могло зберігатися житлове приміщення, не здійснює витрат на оплату комунальних послуг. Будь-яких угод між позивачем та відповідачем щодо збереження за останнім права користування житловим приміщенням не укладалося. Просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву не подав, надіслав до суду заяви, в яких просив розглянути справу за його відсутності (а. с. 87, 98).

Вислухавши пояснення позивача та представника позивача дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, а також докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Спірним є право користування відповідача ОСОБА_2 житловим приміщенням у виді квартири АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САС НОМЕР_2 , виданого 01.07.2009 Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, на підставі розпорядження органу приватизації № 31 від 29.06.2009, зареєстрованого в КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" 01.07.2009, записано в реєстрову книгу № 48 за реєстровим номером № 4647 (а. с. 12-15).

Даними копії паспорта Серія НОМЕР_3 , копій свідоцтв про народження Серія НОМЕР_4 , Серія НОМЕР_5 , рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11.08.2015 підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.09.1993 по 11.08.2015, від шлюбу мають повнолітніх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5-6, 9-11).

З довідок Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 1706 від 16.09.2016 та № 2361/02-19 від 04.09.2018, копії паспорта НОМЕР_6 , листа Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області № 4203/02-19 від 09.12.2016 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 в період з 11.10.2002 по 16.06.2009 та з 15.12.2011 по теперішній час (а. с. 7, 17, 18, 29, 99).

З акта обстеження, складеного 18.10.2016 депутатом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області Стародубцевою Т. О., в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , але з липня 2016 року фактично не проживає в зазначеному житловому приміщенні (а. с. 16).

З Інформацій по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ОСОБА_1 , від 19.12.2017 та 14.01.2019 вбачається, що позивач ОСОБА_1 сплачував житлово-комунальні послуги за осіб, які зареєстровані в квартирі квартирі АДРЕСА_1 (а. с. 19-23, 68-74).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.07.2019 (справа № 621/1427/16-ц) відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про скасування приватизації квартири (а. с. 59).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.06.2019 (справа № 621/1427/16-ц) відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, треті особи: ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, Комунальне підприємство "Зміївське бюро технічної інвентаризації", про: визнання незаконною та скасування приватизації ОСОБА_9 Іллічем квартири АДРЕСА_1 ; визнання незаконним та скасування розпорядження органу приватизації №31 від 29.06.2009 про приватизацію житлової квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 час АДРЕСА_4 (на теперішній час Слобожанське) Зміївського району Харківської області; визнання незаконним та скасування свідоцтва від 01 липня 2009 року про право власності на квартиру АДРЕСА_2 на теперішній час АДРЕСА_4 (на теперішній час Слобожанське) Зміївського району Харківської області (а. с. 113-122).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.05.2016 (справа № 621/2974/15-ц) вирішено: позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , 3-ті особи: Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, КП "Комунальник" Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково. Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, площею 0,25 га (цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд), які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_7 на господарському дворі АДРЕСА_4 та будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_8 на господарському дворі АДРЕСА_4 . Поділити майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_5 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Визнати за ОСОБА_6 право власності на будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_7 , який розташований на господарському дворі № АДРЕСА_4 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 компенсацію вартості майна, яке підлягає поділу у розмірі 24 324 (двадцять чотири тисячі триста двадцять чотири) грн 00 коп. (а. с. 60-64).

Додатковим рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23.05.2016 (справа № 621/2974/15-ц) вирішено: ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , 3-ті особи: Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, КП "Комунальник" Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , 3-ті особи: Комсомольська селищна рада Зміївського району Харківської області, КП "Комунальник" Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково. Визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_6 наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, площею 0,25 га. (цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд), які розташовані за адресою: АДРЕСА_5 , будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_7 на господарському дворі АДРЕСА_4 та будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_8 на господарському дворі АДРЕСА_4 . Поділити майно, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_5 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 . Визнати за ОСОБА_6 право власності на будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_7 , який розташований на господарському дворі № АДРЕСА_6 смт АДРЕСА_5 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали, що складають гараж № НОМЕР_8 , який розташований АДРЕСА_7 господарському дворі № АДРЕСА_8 смт Слобожанське АДРЕСА_9 Комсомольське) Зміївського району Харківської області. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 компенсацію вартості майна, яке підлягає поділу у розмірі 24 324 (двадцять чотири тисячі триста двадцять чотири) грн 00 коп. (а. с. 65-67).

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом вказаних норм, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Позивачем надані докази того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в належному йому житловому приміщенні, понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, за цей час не виявляв наміру вселитися у квартиру, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням.

Відповідачем не подано відзиву на позовну заяву та не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Оскільки позивач у позовній заяві відмовився від відшкодування за рахунок відповідача судових витрат, понесених нею по сплаті судового збору, сума понесених витрат з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України не стягується.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_10 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Повне рішення складене 05.09.2019.

Головуючий: В. В. Овдієнко