ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

2 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 618/119/19

провадження №22-ц/818/4157/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - орган опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

інші учасники справи:

третя особа - орган опіки та піклування Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області, постановлену 26 червня 2019 року у складі судді Гніздилова Ю.М.,

УСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року був задоволений позов органу опіки та піклування Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області (надалі орган опіки та піклування Дворічанської РДА). ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь опікуна, батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дітей) на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 07 лютого 2019 року і до повноліття старшої дитини.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 27 березня 2019 року.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року заява ОСОБА_1 була залишено без руху.

Ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року заява ОСОБА_1 була визнана неподаною та повернута заявнику.

Суд виходив з того, що ухвала суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху була направлена за адресою, вказаною ОСОБА_1 у заяві. Поштове відправлення повернулося до суду не врученим, про зміну свого місця проживання чи перебування відповідач суду не повідомила. Вимоги ухвали суду від 11 червня 2019 року заявником не виконані.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування посилається на те, що ухвалу суду від 11 червня 2019 року вона не отримувала, оскільки виїжджала на заробітки до міста Харкова. З рішенням суду про позбавлення її батьківських прав вона не згодна. Про розгляд справи в суді першої інстанції вона не повідомлялась, бажає надати суду свої докази та пояснення по суті позовної заяви.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно із частинами 1, 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно положень пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як убачається із матеріалів справи, заочним рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 27 березня 2019 року був задоволений позов органу опіки та піклування Дворічанської РДА. ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно її дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь опікуна, батьків вихователів, прийомних батьків або державного дитячого закладу (в залежності від форми влаштування дітей), на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 07 лютого 2019 року і доповноліття старшої дитини (а.с. 35-39).

10 червня 2019 року ОСОБА_1 подала суду заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Дворічанського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року була залишена без руху (а.с. 52-53, 55-56). Суд першої інстанції виходив з того, заявник при подачі заяви не дотрималась вимог пунктів 3-5 частини другої, частин четвертої та сьомої статті 285 ЦПК України.

Відповідно до частини 8 статті 285 ЦПК України до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст. 185 ЦПК України).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» (Hoffmann v. Germany) від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Згідно частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Таким чином, чинний процесуальний закон передбачає спеціальну процедуру оскарження заочного рішення до суду, що безпосередньо ухвалив оскаржуване рішення, яка передує апеляційному оскарженню.

Судом установлено, що в матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_1 копії ухвали Дворічанського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року, тому висновок суду про те, що особа, яка подала заяву про перегляд заочного рішення, не усунула її недоліки у встановлений судом строк, є передчасним.

Суд першої інстанції послався на те, що ухвала суду від 11 червня 2019 року направлялась ОСОБА_1 за адресою, вказаною в заяві про перегляд заочного рішення, але нею не була отримана. При цьому заявник не повідомила суду про зміну свого місця проживання (перебування).

З матеріалів справи вбачається, що суд направляв копію ухвали про залишення заяви без руху на адресу ОСОБА_1 лише один раз та таке відправлення повернулося до суду з відміткою поштової установи «у зв`язку із відсутністю адресата», тобто вручено їй не було (а. с. 58).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не вчинив усіх можливих та необхідних дій, передбачених нормами ЦПК України, для вручення копії ухвали заявнику.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала суду не може вважатись законною та обґрунтованою, оскільки суд безпідставно повернув заяву особі, яка її подала, чим фактично позбавив права ОСОБА_1 на перегляд судового рішення за особливою процедурою, передбаченою для заочного рішення, а судові процедури повинні бути справедливими для усіх учасників процесу, ніхто безпідставно не може бути позбавлений права на оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Ухвалу суду від 26 червня 2019 року належить скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дворічанського районного суду Харківської області від 26 червня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 2 вересня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Р.М. Піддубний