Провадження №2/523/778/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,-

Установив:

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду та просить суд визнати дійсним договір № 1995 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під АДРЕСА_6 від 13 грудня 1996 року, зареєстрованого на товарній біржі Центральна Одеська біржа нерухомості, відповідно до якого ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ААА № 502480 р № 3730, яка діяла від імені неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на підставі рішення опікунської ради Суворовського райвиконкому м. Одеси № 195р від 13.12.96р., і від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності серії ААВ № 604704 р № 9911, продали, а ОСОБА_1 купив квартиру під АДРЕСА_6 .

При цьому позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що 13 грудня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ААА № 502480 р № 3730, яка діяла від імені неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на підставі рішення опікунської ради Суворовського райвиконкому м. Одеси № 195р від 13.12.96р., і від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності серії ААВ № 604704 р № 9911, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 . Вказаний договір зареєстрований на товарній біржі Центральна Одеська біржа нерухомості в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 1995 від 13 грудня 1996 р.

Відповідно п. 1 Договору квартира складається із трьох кімнат житловою площею 36,7 кв.м. і підсобних приміщень.

Вказана квартира належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності р №12-7270, виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 2 вересня 1995 р., зареєстрованого в МБТІ м. Одеси від №192 пр стр 93 р №3072 9 грудня 1996 року.

ОСОБА_1 в установленому законом порядку зареєстрував право власності на вищевказане нерухоме майно в ОМБТІ 17 грудня 1996р.

Із змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13 грудня 1996 року, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі до підписання договору, про що свідчить п.З Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України.

Місцезнаходження відповідачів, які були стороною договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13 грудня 1996 року, невідоме. Отже на теперішній час втрачена можливість нотаріального посвідчення вищевказаної біржової угоди.

Право власності на вказану квартиру зареєстровано за мною у КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, але реалізувати це право ОСОБА_1 позбавлений внаслідок колізії законів, що і стало причиною звернення із зазначеним позовом до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 грудня 2018 року було відкрито спрощене провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачам строк для подання клопотання про розгляд справи в загальному порядку. Окрім того відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідачам направлялись повістки за останньою відомою адресою реєстрації, однак в судове засідання останні не прибули та причин неявки суду не сповістили.

Представник позивача надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на його задоволенні. (а.с. 80).

Відповідачі, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи в загальному порядку та відзиву на позовну заяву не надали.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів.

З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Так, судом встановлено, що 13 грудня 1996 року між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ААА № 502480 р № 3730, яка діяла від імені неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на підставі рішення опікунської ради Суворовського райвиконкому м. Одеси № 195р від 13.12.96р., і від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності серії ААВ № 604704 р № 9911, було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 . Вказаний договір зареєстрований на товарній біржі Центральна Одеська біржа нерухомості в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 1995 від 13 грудня 1996 р. (а.с. 7-9)

Відповідно п. 1 Договору квартира складається із трьох кімнат житловою площею 36,7 кв.м. і підсобних приміщень.

Вказана квартира належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності р №12-7270, виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 2 вересня 1995 р., зареєстрованого в МБТІ м. Одеси від №192 пр стр 93 р №3072 9 грудня 1996 року.

ОСОБА_1 в установленому законом порядку зареєстрував право власності на вищевказане нерухоме майно в ОМБТІ 17 грудня 1996р. (а.с. 10).

Із змісту договору купівлі-продажу нерухомого майна від 13 грудня 1996 року, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі до підписання договору, про що свідчить п.З Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцями немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України.

Реєстрація договору купівлі-продажу на товарній біржі була обрана сторонами угоди, оскільки такий спосіб оформлення відповідав як норам чинного на той час законодавства, так і існуючій практиці укладення договорів відчуження нерухомого майна, що підтверджується реєстрацією БТІ за позивачем права власності на квартиру на підставі такого договору.

Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачами була звільнена квартира, передані ключі, вони знялись з реєстрації за вказаною адресою. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв.

При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1996 році.

При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, основані на нормах ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню. Оскільки позивач придбав вказану вище квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі - продажу. А відповідачі виконали зобов`язання по передачі квартири позивачу та виїхали з неї.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи зазначене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137, 211,223,259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( АДРЕСА_5 ) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір № 1995 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під АДРЕСА_6 від 13 грудня 1996 року, зареєстрованого на товарній біржі Центральна Одеська біржа нерухомості, відповідно до якого ОСОБА_2 , яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності серії ААА № 502480 р № 3730, яка діяла від імені неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на підставі рішення опікунської ради Суворовського райвиконкому м. Одеси № 195р від 13.12.96р., і від імені ОСОБА_10 на підставі довіреності серії ААВ № 604704 р № 9911, продали, а ОСОБА_1 купив квартиру під АДРЕСА_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя