Провадження №6/155/13/19
Справа №155/359/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубко О.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань.

В поданні державний виконавець вказав, що на виконанні у відділі державної виконавчої в Горохівському РВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження №56826837 з виконання виконавчого листа №155/359/17 від 12 квітня 2018 року, виданого Горохівським районним судом Волинської області про стягнення ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 13574,21 гривні. Однак, боржником рішення суду добровільно не виконується, кошти не сплачуються. Під час виконання виконавчого провадження державним виконавцем було проведено розшук майна боржника, однак з`ясувалося, що у нього відсутнє майно, на яке можна було б звернути стягнення. Оскільки боржником не вживаються будь-які заходи щодо погашення вищевказаної заборгованості та в діях останнього вбачаються ознаки ухилення від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, у письмовій заяві просить розгляд подання проводити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, якою гарантовано право на справедливий суд, що включає в себе обов`язкове виконання судового рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов`язків.

Пункт 19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобов`язань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього Закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Горохівському РВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавче провадження №56826837 з виконання виконавчого листа №155/359/17 від 12 квітня 2018 року, виданого Горохівським районним судом Волинської області про стягнення ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 13574,21 гривні.

Відповідно інформації, наданої на запити державного виконавця, за боржником рухоме майно не зареєстровано; боржник на обліку в управлінні ПФУ як одержувач пенсії не перебуває; у трудових відносинах та цивільно-правових відносинах не перебуває; відкритих рахунків в банках немає.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом повідомлено, що ОСОБА_1 неодноразово перетинає державний кордон України.

Разом з тим, ухилення від виконання юридичного обов`язку завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Разом з тим, в матеріалах подання відсутні докази на підтвердження факту умисного ухилення боржника від виконання судового рішення та доказів того, що ОСОБА_1 здійснює виїзди за кордон з метою ухилення від виконання рішення суду. Сам факт невиконання боржником своїх зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків, тому подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не є належним чином обґрунтованим.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.13 Загальної декларації прав людини, ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, суд вважає, що у поданих державним виконавцем матеріалах подання відсутні докази та будь-які дані на підтвердження факту ухилення боржником від виконання своїх зобов`язань. Разом з тим, така ознака, як ухилення боржника від виконання рішення, є обов`язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Державним виконавцем констатовано лише факт наявності у боржника солідарної заборгованості на загальну суму 13574,21 гривні. У матеріалах справи відсутні докази того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення.

Таким чином, на думку суду, звертаючись до суду із вищевказаним поданням, орган державної виконавчої служби не надав суду жодних доказів, які об`єктивно підтверджували б факт умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду грошових зобов`язань.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази того, що боржник всупереч ст.ст.6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не надає органу реєстрації інформації про місце свого проживання чи перебування.

Оскільки, звертаючись до суду в порядку ст.441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні, чого ним зроблено не було, зважаючи на те, що на момент звернення до суду із таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, що також судом не встановлено, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України», ст.ст.6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобов`язань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Адамчук Г.М.