ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: №22-ц/819/1273/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Пісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Осипова Сергія Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року, у складі судді Дорошинської В.Е., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (треті особи: Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Остапенко Сергій Миколайович Херсонської міської ради Херсонської області) про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (треті особи: Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Остапенко Сергій Миколайович Херсонської міської ради Херсонської області), в якому просила:

--- визнати недійсним (неукладеним) договір купівлі продажу, серії та номер 1268, виданий 02.04.2007 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В. на нежитлове приміщення № 9, загальною площею 21,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

--- скасувати державну реєстрацію за реєстровим № 101 від 10.05.2017 року вищезазначеного договору купівлі продажу відповідно до якого власником вищезазначеного нежитлового приміщення є ОСОБА_1 ;

--- визнати за нею право власності на вищевказане нежитлове приміщення;

--- судові витрати покласти на відповідачів.

Позов обґрунтовано наступним.

03.04.2017 року державне підприємство "СЕТАМ" провело електронні торги з реалізації нежитлового приміщення № 9, розташованого на 6 поверсі, літ. А, будинку АДРЕСА_1 загальною площею 21,6 кв.м. Торги відбулись і переможцем визнано її (тобто, ОСОБА_2 ), яка придбала вищевказане майно за ціною продажу на торгах. На час продажу на електронних торгах майно належало ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу ВСО 788020 від 07.02.2006 року. Позивач вказала, що, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на право власності на нерухоме майно, яке було придбане на електронних торгах, дізналася, що відбулася зміна власника майна, а саме 10.05.2017 року державним реєстратором Остапенко С.М. Херсонської міської ради Херсонської області за реєстровим № 101 здійснено державну реєстрацію договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року, посвідченого нотаріально, відповідно до якого власником спірного приміщення є ОСОБА_1 . У зв`язку із вказаним нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні вказаної нотаріальної дії (видачі свідоцтва на право власності на нерухоме майно).

Також, вказує на те, що право власності на нерухоме майно у ОСОБА_1 виникло з моменту державної реєстрації, а саме 10.05.2017 року, така реєстрація майна є незаконною, адже на час її здійснення існував та існує арешт на все нерухоме майно власника, яким до 10.05.2017 року була ОСОБА_3 , а також на те, що вона, позивач, є власником спірного майна, придбаного на електронних торгах, але через неправомірні дії відповідача не може отримати свідоцтво на право власності та зареєструвати своє нерухоме майно. Також зазначила, що відповідач, не виконавши обов`язкову умову договору купівлі-продажу щодо реєстрації майна, не вступила у право його володіння.

На підставі викладеного просить задовольнити позов.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року позов задоволено частково:

--- скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, за адресою: АДРЕСА_1 , проведену 10.05.2017 року відповідно до договору купівлі-продажу, серія та номер 1268, виданий 02.04.2007 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., власником якого є ОСОБА_1 номер запису про право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 20461470;

--- визнано право власності на нежитлове приміщення № 9, розташоване на VI-поверсі, літ. А, загальною площею 21,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

--- стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові витрати на користь ОСОБА_2 по 449,5 грн. з кожного;

--- в іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі адвокат Осипов Сергій Олександрович, діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить вказане рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення яким відмовити в позовних вимогах у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначив, що ОСОБА_1 володіє спірним майном на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року. Вказав, що Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області був неодноразово письмово попереджений стосовно відчуження спірного майна на її користь шляхом укладання договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року. Також, вказав, що через проживання на значній відстані від м. Херсона ОСОБА_1 не мала можливості здійснити реєстрацію придбаного нею спірного майна раніше 10.05.2017 року, а також вимоги до строків реєстрації нерухомого майна законодавством не передбачено. Крім того, відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №86064607 від 27.04.2017 року(міститься в матеріалах справи), відсутній будь-який арешт на зазначене спірне майно.

Справа двічі призначалась до апеляційного розгляду (30.07.2019 року о 10-30 годині та 20.08.2019 року о 09-00 годині). Останнього разу позивач та треті особи, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили. У зв`язку з цим апеляційний суд вважає причину неявки в судове засідання вказаних осіб неповажною, вважає, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду справи, а тому ухвалив розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

За договором купівлі-продажу від 02.04.2007 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила приміщення № 9, розташоване на 6 поверсі, літ. А, загальною площею 21,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 02.04.2007 року зазначений вище договір як основний документ правочину посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В. за номером у реєстрі нотаріальних дій - 1268 (а.с.10).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державна реєстрація права власності була здійснена 10.05.2017 року державним реєстратором Остапенко С.М. Херсонської міської ради Херсонської області за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, про що внесений відповідний запис про те, що власником приміщення № 9 , загальною площею 21,6 кв .м, за адресою : АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 ; підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу від 02.04.2007 року (а.с.7).

Із повідомлення на адресу ОСОБА_1 на її заяву (а.с.60) про надання інформації щодо виконавчого провадження з огляду на купівлю нею 02.04.2007 року спірного майна Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 06.03.2017 року вбачається, що:

--- на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №51201306 по виконавчому листу №668/15037/15, виданому 16.05.2016 року Херсонським міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 845668,77грн;

--- згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.08.2012 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та заборону на його відчуження;

--- 10.06.2016 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника ( ОСОБА_3 ), а саме нежитлового приміщення № 9 , загальною площею 21,6 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с.59).

Зазначене вище нерухоме майно державним виконавцем передано на реалізацію організатору торгів - державному підприємству "Сетам".

Згідно протоколу проведення електронних торгів №247362 від 03.04.2017 року торги з реалізації спірного нежитлового приміщення відбулися та переможцем визнано ОСОБА_2 , яка придбала спірне майно за ціною продажу на прилюдних торгах (а.с.5).

Після розрахунку переможця ОСОБА_2 за придбане майно на підставі протоколу проведення електронних торгів, державний виконавець склав акт про реалізацію спірного нежитлового приміщення від 12.04.2017 року про проведені електронні торги з продажу спірного нежитлового приміщення при примусовому виконанні виконавчого провадження ЄДРВП №51201306 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 845668,77грн (а.с.3).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Черкашиної Н.І. із заявою про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, однак нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що на час звернення заявника змінився власник спірного майна (на час проведення електронних торгів його власником була ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2006 року, а з 10.05.2017 року, тобто з моменту реєстрації нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року, його власником стала ОСОБА_1 ), тому видати та зареєструвати свідоцтво на право власності неможливо (а.с.4).

Задовольняючи позов в частині скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 10.05.2017 року та визнання права власності за позивачем на спірне майно, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_2 правомірно набула право власності на спірне майно, а реєстрація цього майна за ОСОБА_1 проведена з порушенням вимог законодавства, оскільки державним реєстратором не було взято до уваги, що майно перебуває під арештом та триває процедура його реалізації через електроні торги. Відмовляючи в позові в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна від 02.04.2007 року, укладеного між продавцем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що зазначений договір від 02.04.2007 року з огляду на нездійснення його державної реєстрації є не вчиненим, а тому він не може бути визнаний недійсним.

Однак, погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки до нього він дійшов при неповному з`ясуванні обставин справи та з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права..

Щодо права власності на спірне майно апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до ст.334 ЦК України в чинній редакції, яка діє з 01.01.2013 року (в редакції закону від 11.02.2010 року):

--- право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1);

--- переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно (ч.2);

--- право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч.3);

--- права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч.4).

Натомість згідно вказаної норми закону в редакції, яка була чинною до 31.12.2012 року, а саме на час купівлі ОСОБА_1 спірного майна (02.04.2007 року), тобто в редакції на час виникнення спірних правовідносин: право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч.3); якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (ч.4).

Тобто, наявна суттєва різниця у виникненні права власності на нерухоме майно в період до 01.01.2013 року та після вказаної дати: в першому випадку право власності на таке майно виникає з моменту реєстрації саме правочину (наприклад, договору купівлі-продажу житлового будинку, нерухомості), а в другому випадку право власності на таке майно виникає з дня реєстрації саме права на нерухоме майно.

З аналізу ч.ч.3 і 4 ст.334 (в редакції, яка діяла до 31.12.2012 року включно), ч.1 ст.210, ст.182 ЦК України (в редакції, яка діяла до 31.12.2012 року включно), п.2 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004р №671 (який діяв до 31.12.2012 року включно), вбачається, що державна реєстрація договору про відчуження майна та державна реєстрація права власності на нерухому річ є окремими видами реєстрації і що реєстраторами за правочинами щодо нерухомого майна є нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором реєстру, проводять державну реєстрацію правочинів.

Отже, приватний нотаріус Маршалова Л.В., посвідчивши договір купівлі-продажу від 02.04.2007 року та зареєструвавши його в реєстрі за №1268, виступила в якості реєстратора вказаного правочину. І з моменту реєстрації вказаного договору, тобто з 02.04.2007 року, право власності на вказане нерухоме майно виникло у ОСОБА_1 як у покупця.

При цьому немає жодного значення той факт, що реєстрація права власності була здійснена 10.05.2017 року, як не має жодного правового значення й помилковість зазначення приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Черкашиною Н.І. у своїй постанові від 31.05.2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії про те, що на час проведення електронних торгів його власником була ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 07.02.2006 року, а з 10.05.2017 року, тобто з моменту реєстрації нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року його власником стала ОСОБА_1 .

На вказане позивач не звернула уваги, змішавши й переплутавши державну реєстрацію договору про відчуження майна (яка була вчинена приватним нотаріусом Маршаловою Л.В. 02.04.2007 року) та державну реєстрацію права власності на спірне майно (яка була вчинена державним реєстратором Остапенко С.М. 10.05.2017 року), і помилково вважаючи, що саме з дня реєстрації права власності (10.05.2017 року) за ОСОБА_1 виникло право власності на спірне нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_1 є власником спірного нежитлового приміщення № 9 , загальною площею 21,6 кв. м ., за адресою: АДРЕСА_1 з моменту реєстрації договору купівлі-продажу, а саме з 02.04.2007 року. І посилання позивача ОСОБА_2 на те, що вона є власником спірного майна так як стала переможцем електронних торгів та в повному обсязі сплатила його вартість, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів та актом про реалізацію вказаного нежитлового приміщення, жодним чином не спростовує вказаний факт (належність спірного майна ОСОБА_1 ).

Позивач не є учасником оспорюваного договору купівлі-продажу від 02.04.2007 року, її права цим договором жодним чином не порушені, а тому в задоволенні вимоги про визнання вказаного договору недійсним слід відмовити.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч.1 ст.656 вказаного Кодексу предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ст.658 вказаного Кодексу право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Державна реєстрація права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно від 10.05.2017 року вчинена державним реєстратором Остапенко С.М. в межах своїх повноважень, у відповідності до вимог закону та на підставі укладеного 02.04.2007 року нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

Тобто, склалась така ситуація, що позивач на електронних торгах з реалізації спірного нежитлового приміщення, проведених на примусове виконання виконавчого провадження ЄДРВП №51201306 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 845668,77грн, купила нерухоме майно, яке нібито належало ОСОБА_3 , проте в дійсності ОСОБА_3 не належало, а належало з 02.04.2007 року ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

З урахуванням наведеного інші позовні вимоги (про скасування державної реєстрації від 10.05.2017 року та визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно) також задоволенню не підлягають з огляду на те, що в момент продажу майна на електронних торгах його власником ОСОБА_3 вже не була, його власником з 02.04.2007 року є ОСОБА_1 , яка не має жодного відношення до заборгованості, яка виникла між попереднім власником майна ОСОБА_3 та банком вже після відчуження майна та не має жодного відношення до виконавчого провадження щодо виконання по виконавчому листу №668/15037/15, виданому 16.05.2016 року Херсонським міським судом, про стягнення з ОСОБА_3 (попереднього власника) на користь ПАТ КБ "Приватбанк" боргу у сумі 845668,77грн.

Враховуючи наведене, переглядаючи в апеляційному порядку судове рішення в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції та в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції на підставі п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України слід скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України:

--- судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1);

--- інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2).

За подання апеляційної скарги скаржником ОСОБА_1 сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі 2308,30грн (а.с.177, 192).

Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, відповідно повністю задоволено апеляційну скаргу, то з позивача на користь скаржника підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2308,30грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.п.1 і 4 ч.1 ст.376 ЦПК України, ст.ст.182, 210, 334, 655, 656, 658 ЦК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Осипова Сергія Олександровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року скасувати й ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 (треті особи: Суворовський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Остапенко Сергій Миколайович Херсонської міської ради Херсонської області) про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації, визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 2308,30грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 22 серпня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська