Справа №621/2241/19
УХВАЛА

13 серпня 2019 року м.Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бородавка К.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018 заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить ухвалити судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даною заявою та з подальшим збільшенням аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до закону.

Вивчивши зміст поданої заяви та проаналізувавши процесуальні нормі, суддя зазначає таке:

За змістом п.4 та п.5 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Аналіз вказаних процесуальних приписів дозволяє констатувати, що судовий наказ про стягнення аліментів на неповнолітню дитину може бути видано виключно за однією із вимог, зазначених в п.4 та п.5 ст.161 ЦПК України. Видача судового наказу за поєднаними вимогами, наведеними в п.4 та п.5 ст.161 ЦПК України, або за вимогою «з подальшим збільшенням аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до закону» процесуальним кодексом не передбачена.

На підставі викладеного суддя зазначає, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

Приписами п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.

Отже, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.161, 165, 166 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Копію ухвали направити заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1 ст.165, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П. Бородавка