Справа № 462/749/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/1480/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 07 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

14.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення присуджених їй з відповідача ОСОБА_3 за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01.08.2014 року аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і стягувати їх у частці від доходу відповідача, а саме: у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що за рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01.08.2014 року з відповідача у її користь на утримання дитини стягуються аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, який був мінімальним розміром аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України, до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, яким збільшено мінімальний розмір аліментів до 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач зазначає, що у зв`язку із змінами, внесеними до СК України, присуджений їй рішенням суду розмір аліментів є нижчим від встановленого законом мінімального розміру аліментів і, крім того, не забезпечує потреб та інтересів дитини при зростанні цін на продукти першої необхідності, одягу та харчування.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 07.06.2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, застосувавши до спірних правовідносин норму статті 192 СК України, не врахував, що зміна розміру аліментів, відповідно до цієї статті, не пов`язана виключно із зміною матеріального або сімейного стану, погіршенням або поліпшенням здоров`я платника чи одержувача аліментів. Звертає увагу, що визначений рішенням суду розмір аліментів може бути згодом збільшено або зменшено і в інших випадках, передбачених цим Кодексом, чого не було враховано судом першої інстанції при вирішенні даного спору.

Зазначає, що з урахуванням змін, внесених до Сімейного кодексу України, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів, а саме: спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі ч.3 ст.181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст.192 СК України.

Просить врахувати правовий висновок Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року (Справа №143цс13), відповідно до якого, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, на розмір аліментів, стягуваних у певній твердій грошовій сумі, та навпаки).

Згідно з первинним протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Львівської області від 10.07.2018 року для розгляду цивільної справи №462/749/18 (провадження №22-ц/783/2197/18) визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Копняк С.М., суддів: Крайник Н.П., Ніткевича А.В.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11.07.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Учасникам справи надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, копію апеляційної скарги та додані до неї матеріали, роз`яснено право подати відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Після проведення суддею-доповідачем підготовчих дій, справу призначено до розгляду в апеляційному суді.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

19.10.2018 року цивільна справа №462/749/18 одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного суду від 19.10.2018 року, для розгляду цивільної справи №462/749/18 (провадження №22-ц/811/1480/18) визначено колегію суддів в складі: судді-доповідача Бойко С.М., суддів: Ніткевича А.В., Копняк С.М.

Колегією суддів у названому складі справу призначено до розгляду в Львівському апеляційному суді.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені: позивач повідомлена через свого представника під розписку (а.с.52), відповідача повідомлено шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця його проживання, відому суду (а.с.13), однак, поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «інші причини» невручення (а.с.54), що за відсутності заяви відповідача, поданої до суду, про зміну свого місця проживання (перебування), відповідно до ст.131 ЦПК України, вважається належним повідомленням, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.08.2019 року, є дата складення повного судового рішення 05.09.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 16.08.2013 року (а.с.7), позивач і відповідач є батьками малолітнього ОСОБА_4

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 17.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4).

Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні (а.с.10).

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 27.10.2017 року (а.с.8) відповідача ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_4 .

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01.08.2014 року з відповідача ОСОБА_3 у користь позивача ОСОБА_1 присуджені аліменти на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для зміни способу стягнення аліментів за позовом позивача, як одержувача аліментів, в тому числі шляхом збільшення їх розміру, а саме: з присуджених раніше судом аліментів у мінімальному розмірі на визначення аліментів у частці від доходу відповідача в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки обставин, які б підтверджували наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців, стану здоровя, який би не дозволяв йому працювати, не встановлено, а визначений судом новий розмір аліментів буде забезпечувати дитині встановлений законом прожитковий мінімум, з урахуванням рівного обов`язку матері дитини позивача ОСОБА_1 в матеріальному утриманні своєї дитини.

При цьому, вимога позивача про стягнення аліментів у новому розмірі, починаючи з дня подання нею до суду позовної заяви 14.02.2018 року, не підлягає задоволенню, оскільки стягнення аліментів у новому розмірі пов`язане із зміною раніше присуджених аліментів, а тому такі підлягають до стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував доводи позивача та норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та підлягали застосуванню до них, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 з наведених вище мотивів.

З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України про розподіл судових витрат, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позивачем позовної заяви в розмірі 704 грн. 80 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1057 грн. 20 коп., оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 07 червня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01 серпня 2014 року у справі №462/3416/14-ц.

Стягувати з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , номер і серія паспорта, РНОКПП невідомі) у користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 вересня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.