Справа №198/193/19
Провадження №2/0198/106/19
05.09.2019
У Х В А Л А

05 вересня 2019 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., представника позивача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»- адвоката Пінчук-Ніколайчук Ю.В., представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Самоткан М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду смт. Юр`ївка, в режимі відеоконференції клопотання представника позивача адвоката Пінчук - Ніколайчук Ю.В. про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, подане в цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» до ОСОБА_1 про відшкодування працівником матеріальної шкоди,

В с т а н о в и в:

В провадженні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області перебуває вищезазначена цивільна справа.

04 вересня 2019 року до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача адвоката Пінчук - Ніколайчук Ю.В. про прийняття та приєднання письмових доказів до матеріалів справи, яке обґрунтоване тим, що відповідач під час розгляду справи по суті в судовому засіданні, яке відбулося 22 серпня 2019 року, висловив заперечення про те, що не здійснював операцій з переміщення палива, екіпірування тепловозів про що не заявляв у підготовчому провадженні (т.1 а.с. 228-230).

З огляду на дане, з метою спростування тверджень відповідача, повного та об`єктивного розгляду справи, вірного вирішення спору, представник позивача адвокат Пінчук-Ніколайчук Ю.В. просив приєднати до матеріалів справи письмові докази, перелік яких наведено в наданому ним клопотанні, що підтверджують доступ відповідача до автоматизованої системи обліку SАР ЕRР, яка включає облік товарно-матеріальних цінностей та операцій з ними.

В судовому засіданні представник позивача по справі ПрАТ »ДТЕК Павлоградвугілля» адвокат Пінчук-Ніколайчук Ю.В. підтримав подане ним клопотання в повному обсязі зазначивши, що копію поданого клопотання, як і копії всіх доданих до нього доказів було направлено відповідачу по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Самоткан М.П. заперечив проти задоволення клопотання та приєднання до матеріалів справи зазначених письмових доказів, оскільки вказані докази, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України, подані з пропуском строку їх подачі. Такі докази мали подаватися разом із позовною заявою.

Вислухавши думку учасників процесу щодо заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення ст. 81 ЦПК України відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист. При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 4 ст. 83 ЦПК України встановлено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно ч. 5 ст. 83 ЦПК України у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Крім того, ч. 8 ст. 83 ЦПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає обґрунтувала неможливість їх неподання у вказаний строк, з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Також, частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи:

- позовна заява подана до суду позивачем 05.03.2019 року і до неї було долучено письмові докази, які позивач вважав за необхідне надати суду на підтвердження зазначеного в позовній заяві (загалом 29 документів), а отже вважав надані суду докази достатніми (т.1 а.с. 3-8);

- 11 квітня 2019 року провадження в даній справі було відкрито та розгляд такої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (т.1 а.с. 58-59);

- 10 травня 2019 року судом постановлено ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та розгляду її спочатку зі стадії відкриття провадження у справі ( т.1 а.с. 70-72);

- 02.07.2019 року представник позивача ОСОБА_2 отримала копію відзиву відповідача на позовну заяву (а.с. 135). При цьому, з вказаного відзиву вбачається, що відповідач ОСОБА_1 повністю не визнає позовні вимоги (т.1 а.с. 121-124);

- 02.07.2019 року судом постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на тридцять днів, починаючи з 09 липня 2019 року (т.1 а.с. 138-139);

- 06.08.2019 року до суду надійшли письмові пояснення позивача стосовно наданого відповідачем відзиву на позовну заяву (т.1 а.с. 155-157), до яких не було долучено жодного доказу;

- 07.08.2019 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т.1 а.с. 174-175).

З огляду на викладене вище слідує, що позивачу давно, в тому числі і на стадії підготовчого провадження, було відомо про те, що відповідач в повному обсязі не визнає заявлені до нього позовні вимоги, заперечуючи обставини викладені в позовній заяві, зокрема і щодо фіктивного екіпірування тепловозів, здійснення операцій з переміщення палива. Відтак, обгрунтування необхідності приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, тим, що відповідач в судовому засіданні 22.08.2019 року висловив заперечення щодо обставин викладених в позовній заяві ( відносно екіпірування тепловозів, операцій з переміщенням палива), є вочевидь надуманим і таким, що спростовується матеріалами справи.

За таких обставин, позивач не був позбавлений можливості надати суду усі наявні у нього докази стосовно здійснення операцій з переміщення палива, екіпірування тепловозів як разом із поданням позовної заяви так і на стадії підготовчого провадження. Будь-яких заяв про неможливість подання вказаних доказів разом з позовом, а також під час підготовчого провадження по даній справі з об`єктивних причин від позивача не надходило. При цьому, суд враховує і тривалий за часом період від дня надходження позовної заяви до суду до дня початку розгляду справи по суті (чотири місяці), протягом якого позивач не вжив будь-яких заходів для надання суду вказаних письмових доказів.

Під час судового розгляду справи по суті в судовому засіданні від 22.08.2019 року судом, на виконання вимог ст. 222 ЦПК України, з`ясовувалося питання щодо наявності в учасників справи заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні, або в інший строк визначений судом. На це, від представника позивача жодних заяв, клопотань, у тому числі щодо долучення доказів, не надходило.

Відтак, клопотання подано з порушенням встановленого порядку подання доказів в суді, оскільки надійшло до суду з пропуском строку для подачі доказів та за відсутності клопотання про його поновлення і обгрунтування неможливості подання доказів у встановлений законом строк з причин незалежних від позивача.

Приймаючи таке рішення, суд виходить і з того, що у відповідності до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушення права на справедливий суд (рішення «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007 року).

Враховуючи, що представником позивача не надано доказів про наявність об`єктивних, непереборних обставин на підтвердження поважності причин пропуску строку подачі доказів до суду та звернення до суду з відповідним клопотанням про приєднання таких до матеріалів справи, суд вважає, що клопотання представника позивача про прийняття та приєднання до матеріалів справи письмових доказів, відповідно до положень ч. 2 ст. 222 ЦПК України, слід залишити без розгляду. При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, долучені до клопотання письмові докази, слід до розгляду судом не приймати, повернувши їх позивачу.

Згідно ч. 9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів, що подаються до суду заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає іншим учасникам справи.

В судовому засіданні представник позивача стверджував, що ним на адресу відповідача було направлено разом з клопотанням копії всіх доказів, що додані до нього. Проте, суд змушений зауважити, що з наданого суду опису поштового відправлення на адресу відповідача ОСОБА_1 ( № 245) вбачається, що фактично на адресу відповідача 04.09.2019 року було направлено лише копію клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи у одному примірнику (т.1 а.с. 231). Відтак, на виконання вимог ч. 9 ст. 83 ЦПК України представником позивача не надано жодного належного доказу. Представник відповідача заперечував отримання відповідачем станом на 05.09.2019 року вказаного відправлення.

Крім цього, суд зауважує, що факт подачі представником позивача клопотання про прийняття та приєднання до матеріалів справи письмових доказів за два дні до закінчення строків розгляду справи по суті є очевидним порушенням права відповідача на належне ознайомлення з вказаними доказами (враховуючи їх значних обсяг понад 500 аркушів) та подання своїх заперечень щодо цих доказів, а відтак загалом права на захист.

Керуючись ст. ст. 43, 81, 83, 126, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»адвоката Пінчук Ніколайчук Юрія Володимировича від 04.09.2019 року про прийняття та приєднання до матеріалів справи письмових доказів залишити без розгляду.

Письмові докази, долучені до вказаного клопотання, до розгляду судом не приймати, повернути їх позивачу.

Вирішення справи здійснювати за наявними у ній матеріалами.

Ухвала в апеляційному порядку окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя С. О. Маренич