Провадження 2/756/2424/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року АТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02.07.2013 року між АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого позивачем видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 7 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна ".

Станом на 04.11.2018 року ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання та не погашає заборгованість, АТ «КБ «Приватбанк» просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 39 295 грн. 52 коп. заборгованості.

У відзиві на позовну заяву опікун ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просить суд у задоволенні позову відмовити, у зв`язку із його необґрунтованістю, а також зазначає, що відповідача у справі 08.10.2015 року визнаний недієздатним, а тому усі укладені з цього часу правочини є нікчемними.

У відповіді на відзив, представник АТ «КБ «Приватбанк» посилається на обґрунтованість вимог банку, а також подав клопотання про заміну відповідача ОСОБА_2 його опікуном, як належну особу, яка має відповідати за його зобов`язаннями.

У судовому засіданні представник АТ «КБ «Приватбанк» клопотання підтримав, просив замінити відповідача у цій справі.

Ухвалою суду, постановленою в судовому засіданні 29.07.2019 року, клопотання представника АТ «КБ «Приватбанк» задоволено, замінено відповідача ОСОБА_2 на ОСОБА_1

Представник АТ «КБ «Приватбанк» у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник у задоволенні позову просили відмовити повністю, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 02.07.2013 року між АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого банком видано ОСОБА_2 кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у сумі 7 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Процентна ставка за користування кредитом становила 3,0 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Повернення кредиту повинно було здійснюватись шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі та в порядку, визначеному договором. Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а.с. 12-27).

З наданих позивачем розрахунків суми заборгованості вбачається, що станом на 04.11.2018 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором складає - 39 295 грн. 52 коп., з яких 17 342 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 7 834 грн. 18 коп. нараховані відсотки за користування кредитом, 11 771 грн. 51 коп. нарахована пеня, 2 347 грн. 41 коп. заборгованість по судовим штрафам (а.с. 7-10).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08.10.2015 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано недієздатним (а.с. 38).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04.02.2016 року встановлено опіку над ОСОБА_2 та призначено його опікуном ОСОБА_1 , 1978 року народження (а.с. 60).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст.ст. 13 та 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 526 ЦКУкраїни зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на викладені норми закону ОСОБА_2 мав би сплатити банку прострочену заборгованість разом із відсотками та неустойкою, що передбачені договором.

Проте, рішенням суду від 04.02.2016 року ОСОБА_2 визнано недієздатним.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Статтею 40 ЦК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Якщо від часу виникнення недієздатності залежить визнання недійсним шлюбу, договору або іншого правочину, суд з урахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та інших доказів щодо психічного стану особи може визначити у своєму рішенні день, з якого вона визнається недієздатною.

За змістом ст.ст. 41, 60, 61, 63 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу).

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 67 цього Кодексу опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Частиною 1 ст. 1184 ЦК України визначено, що шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини. Обов`язок цих осіб відшкодувати шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, не припиняється в разі поновлення її цивільної дієздатності.

Оскільки кредитний договір між АТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладався до дня набрання законної сили судовим рішенням про позбавлення його дієздатності та призначення ОСОБА_1 опікуном, то ОСОБА_1 не може нести відповідальність за договірними зобов`язаннями ОСОБА_2 , у цей період часу.

Враховуючи, що відповідно до вимог закону на ОСОБА_1 покладається відповідальність за дії визнаного недієздатним ОСОБА_2 , що спричинили шкоду іншим особам, вчинені лише з дня набрання законної сили судовим рішенням про призначення його опікуном, а під час розгляду справи АТ «КБ «Приватбанк» підстав чи предмету свого позову не змінювало, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для покладення на ОСОБА_1 відповідальності за договірними зобов`язаннями ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором укладеним до часу призначення його опікуном.

За таких обставин позов АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 1-13, 76-83, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя