КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №761/3975/19 головуючий у суді І інстанції: Мальцев Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Сліпченка О.І., Сержанюка А.С., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити її заяву про видачу судового наказу в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав передбачених п.9 ч.1. ст. 165 ЦПК України, оскільки вона зареєстрована і проживає у Шевченківському районі міста Києва.

ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником при подачі вказаної заяви порушено правила підсудності, оскільки подана заява відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Коломийського районного суду Івано-Франківської області (78200, м. Коломия, пр-т Грушевського, 29), а не до Шевченківського районного суду міста Києва .

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

У відповідності зі частиною 4 статті 27 ЦПК України за загальним правилом, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Також, статтею 28 ЦПК України встановлено правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю.

Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача) вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Так, відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Встановлено, що у січні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину (а.с.1-3).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 19 грудня 2018 року у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину відмовлено відповідно до п.9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України (а.с.9).

Як убачається з матеріалів заяви, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , що відноситься територіально до Шевченківського району міста Києва.

Відповідно до Інформаційної довідки, зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.7).

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку відмовляючи у видачі судового наказу з підстав передбачених пунктом 9 частини 1 статті 165 ЦПК України, оскільки заявник звернулася до суду за альтернативним правилом підсудності - за вибором позивача (за місцем проживання позивача ОСОБА_1 ), що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва. При цьому заявник, подаючи заяву до Шевченківського районного суду міста Києва, прямо зазначила обрання підсудності відповідно до ч.1 ст. 28 ЦПК України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога скаржника ОСОБА_1 щодо видачу судового наказу, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні права для вчинення вказаних дій.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 частково заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, відповідно до вимог ст.379 ЦПК УКраїни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року скасувати як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину передати для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено «10» вересня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіО.І. Сліпченко
А.С. Сержанюк