ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 , треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», публічне акціонерне товариство «ОКСІ Банк», Управління-служба у справах дітей Соборної районної у м.Дніпрі ради, про визнання недійсним п.1.3. кредитного договору, визнання припиненим належним виконанням правовідносин за кредитним договором та визнання договору іпотеки припиненим, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним уточненим позовом до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_1 про визнання недійсним п.1.3. кредитного договору, визнання припиненим належним виконанням правовідносин за кредитним договором та визнання договору іпотеки припиненим.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська 04 лютого 2019 року, після заміни позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником - ОСОБА_1 , позов до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року клопотання позивача за зустрічним позовом задоволено та призначено по справі додаткову судову економічну експертизу, на вирішення якої поставлено ряд запитань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року скасувати та в задоволенні клопотання про призначення додаткової експертизи відмовити, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні правові підстави для призначення по даній справі повторної експертизи, запитання, які поставлені на її вирішення, є некоректними та суперечать раніше наданому висновку.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Приписами частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України , суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Порядок призначення експертизи судом регулюється §6 глави 5 розділу І ЦПК України .

Так, відповідно до частини першої статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною другою статті 102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2)сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ч.1 ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1)вступної частини із зазначенням: а)дати і місця її постановлення; б)найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в)імен (найменувань) учасників справи; 2)описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3)мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4)резолютивної частини із зазначенням:а) висновків суду; б)строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Перевіривши оскаржувану ухвалу в контексті доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності, відсутності зазначення мотивів та підстав, а також відсутності будь-якого обґрунтування щодо задоволення клопотання представника позивача, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала відповідає вищезазначеним нормам процесуального законодавства.

Колегія суддів наголошує на тому, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Статтею 113 ЦПК України передбачено, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експерту. Вирішуючи питання про призначення додаткової судово-економічної експертизи, суд першої інстанції вірно виходив з того, що фактично предметом доказування є наявність заборгованості та розмір дійсної заборгованості за кредитним договором, а висновок судового експерта від 27 березня 2018 року, наданий на підставі ухвали суду від 19 липня 2017 року, є неповним.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначення у справі експертизи є недоцільним та призведе до затягування судового процесу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідь на поставлені судом питання мають значення для повного та об`єктивного вирішення спору, враховуючи, що сторони не мають погодженої думки з спірних питань.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення його апеляційної скарги.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.