Справа № 459/2495/18
Провадження № 2/459/182/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосад М.Д.

з участю: секретаря судового засідання Шульган Л.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Червонограді цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

14.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В його обґрунтування послався на те, що він являється власником вказаної квартири. В даній квартирі зареєстрований відповідачі як піднаймачі. Останні не проживали в зазначеній квартирі з дня реєстрації, не беруть участі в утриманні житла, не оплачують комунальні послуги. Вважає, що вони втратили право користування даним житлом. Їх реєстрація у житлі перешкоджає йому вільно розпоряджатись квартирою на свій розсуд. Тому просить позов задовольнити.

10.09.2018 року суддею Рудаковим Д.І. у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження.

Підготовче судове засідання призначалось на 29.10.2019 року, відкладалось для повторного виклику відповідачів.

09.11.2018 року справу передано шляхом повторного авторозподілу від судді Рудакова Д.І..

19.09.2019 року підготовче судове засідання відкладалось для повторного виклику відповідача ОСОБА_3 ,

27.06.2019 року у підготовчому судовому засіданні оголошувалась перерва для повторного виклику відповідачів.

12.09.2019 року сторони подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вказав, що позов підтримує, відповідачі зазначили, що позов визнають у повному обсязі.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

За позивачем зареєстровано право власності на 1/2 будинку (квартира АДРЕСА_2 за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26530572 від 25.06.2010 року.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї №16586 від 02.08.2018 року у квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані позивач як власник та відповідачі як піднаймачі.

Актом КП «Комунальник» від 06.08.2018 року стверджується, що відповідачі за фактичним місцем реєстрації по АДРЕСА_4 не проживають, фактичне їх місце проживання у АДРЕСА_5 .

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 зазначеного Кодексу).

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно із ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму.

Згідно із ст.163 ЖК УРСР У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірному житлі як піднаймачі та мали право користуватись квартирою. Однак останні без поважних причин не проживають та не користуються вище згаданою квартирою з часу реєстрації .

Факт реєстрації відповідачів у вказаній квартирі перешкоджає позивачу володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому на праві власності житлом, інших домовленостей про користування житлом між сторонами не встановлено.

Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачам відомі та зрозумілі.

Беручи до уваги вище наведене, а також заяви відповідачів про визнання позову, суд приходить до висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право на користування даним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ідентиф.номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.09.2019 року.

Суддя: М. Д. Новосад