Справа № 502/2848/16-ц
УХВАЛА

15 серпня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Манжос Н. В.,

за участю секретаря судового засідання Припас А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла скарга виконуючого обов`язки голови Кілійської районної державної адміністрації. Згідно якої заявник просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54743090 від 19.09.2017 року.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначив, що 19.09.2017 року відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а саме державний виконавець Коржова Юлія Едуардівна на підставі виконавчого листа, виданого Кілійським районним судом Одеської області по справі № 502/2848/16-ц від 10.08.2017 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження. Вищезазначена постанова була отримана боржником 22.09.2017 року.

Як зазначає скаржник, постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54743090 від 19.09.2017 року є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням вимог п. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем у вищезазначеній постанові було зазначено не вірний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб Адвокатського об`єднання «ВАШ адвокат», що не є стороною по справі.

За викладених обставин заявник просив суд, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП 54743090 від 19.09.2017 року, яка винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та забезпечити скаргу на постанову про відкриття виконавчого провадження шляхом зупинення виконавчих дій до вступу в силу рішення по результатами скарги.

Представник Кілійської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коржова Ю. Е., в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, письмових клопотань не надала.

У зв`язку з неявкою сторін по справі в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04.04.2017 року по справі № 502/2848/16-ц позовну заяву задоволено, зобов`язано Кілійську районну державну адміністрацію Одеської області (3), нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховану і невиплачену індексацію заробітної плати за період з 01.12.2015 року по 27.12.2016 року в розмірі 9 642, 06 гривень з подальшим утриманням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Кілійської районної державної адміністрації Одеської області в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13.07.2017 року, апеляційну скаргу Кілійської районної державної адміністрації Одеської області відхилено, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04.04.2017 року залишено без змін..

Постановою Верховного суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.06.2019 року касаційну скаргу Кілійської районної державної адміністрації Одеської області залишено без задоволення, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04.04.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13.07.2017 року залишено без змін.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54743090 від 19.09.2017 року винесеної заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коржовою Юлією Едуардівною постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 502/2848/16-ц виданого 10.08.2017 року Кілійським районним судом Одеської області та зобов`язано Кілійську районну державну адміністрацію Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ненараховану і невиплачену індексацію заробітної плати за період з 01.12.2015 року по 27.12.2016 року в розмірі 9642, 06 гривень з подальшим утриманням із вказаної сумами податків та інших податків обов`язкових платежів. Надано боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підставою для звернення до суду з відповідною скаргою стало те, що постанова про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54743090 від 19.09.2017 року винесена заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Коржовою Юлією Едуардівною не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не вірно зазначений ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема як ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Тому, не вірно зазначений код ЄДРПОУ боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання та не позбавляє виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

У зв`язку з цим, відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника за наявності можливості у державного виконавця його ідентифікувати, не може вважатися підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

З викладеного вбачається, що Верховний Суд вважає, що навіть недодержання формальних вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» щодо особи боржника не є підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, також встановлено, що недодержання формальних вимог щодо особи стягувача, а саме: не зазначення в ухвалі суду адреси, не є підставою для повернення виконавчого документу.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вказані вище технічні помилки в написані коду ЄДРПОУ, не призвели до реального порушення права, оскільки вони не змінювали жодним чином статус сторін, як боржника виконавчого провадження, і не можуть слугувати підставою для скасування прийнятого державним виконавцем процесуального рішення з одних лише формальних підстав.

З інших правових підстав дії державного виконавця не оскаржувались.

При невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим вищевказаним Законом, заявникові роз`яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону. Зазначене питання вирішується судом на підставі ст. 432 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги в частині скасування постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП 54743090 від 19.09.2017 року, яка винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Щодо забезпечення скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження шляхом зупинення виконавчих дій до вступу в силу рішення по результатами скарги, суд вважає що в даній частині скарги потрібно відмовити, оскільки скаржником вимоги не доведені під час судового розгляду даної скарги.

Згідно з роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Тобто, у сторони виконавчого провадження є процесуальна можливість оскарження рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця шляхом подання скарги та передбачена розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Згідно з положеннями ч. ч. 2 і 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене прав заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 81, 247, 447-453, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос