КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/3796/19 Головуючий у суді І інстанції Селезньова Т.В.
Провадження № 22-ц/824/9747/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Кулікової С.В., Писаної Т.О.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська пивна компанія»на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської областівід 27 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Сетам», відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, приватного акціонерного товариства «Українська пивна компанія», третя особа - акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ДП «Сетам», ВПВР Департаменту ДВС Мін`юсту України, ПрАТ «Українська пивна компанія», третя особа - АТ «Універсал Банк», про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна, в якій просила заборонити всім суб`єктам державної реєстрації, в тому числі державним реєстраторам, нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, в тому числі приймати будь-які заяви щодо вчинення реєстраційних дій щодо нерухомого майна з реєстраційним номером 212 за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма його складовими.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що незважаючи на існування заборон та арештів, накладених відповідними судовими рішеннями на належне заявнику нерухоме майно, 11 травня 2019 року ДП «Сетам» провело електронні торги з продажу цього майнового комплексу (предмету іпотеки) та їх переможцем стало ПрАТ «Українська пивна компанія», яке намагається зареєструвати перехід права власності на придбане майно, у зв`язку з чим існує ризик його подальшого відчуження на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Застосовано захід забезпечення позову у вигляді заборони всім суб`єктам державної реєстрації, в тому числі державним реєстраторам, нотаріусам, до розгляду по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сетам», ВПВР Департаменту ДВС Мін`юсту України, ПрАТ «Українська пивна компанія» про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна - вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 212, адреса знаходження: АДРЕСА_1 (з усіма його складовими), останні відомості про власника: власник ОСОБА_1 .

У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, представник ПрАТ «Українська пивна компанія» - адвокат Петровська-Караченцева Л.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 вказала на недостовірні факти, зокрема послалася на судові рішення про раніше вжиті обтяження майна, які станом на день проведення електронних торгів і на день подання заяви до суду уже були скасовані, тому в дійсності відсутні підстави для визнання торгів недійсними і ніякого спору між сторонами не існує. У порушення процесуальних норм заявник надала суду копії документів, за її твердженням доказів, жодний з яких не засвідчений в установленому законом порядку, що вказує на їх недопустимість. Вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення реєстраційних дій завдає шкоду покупцю майна, який сплатив значну суму коштів, але при цьому не може завершити процес реєстрації права власності, що є порушенням його прав. Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили, а заборона суду про вчинення будь-яких дій щодо реалізації майна можна прирівняти до зупинення виконавчого провадження виходячи із суті самої заборони. У своїй заяві ОСОБА_1 обґрунтовує необхідність забезпечення позову саме зупиненням реєстраційних дій щодо майнового комплексу, який перебуває в іпотеці, але у випадку оспорювання торгів це є неможливим, оскільки вірогідне рішення суду не буде вимагати примусового виконання, а тому заходи забезпечення до такої категорії справ взагалі не застосовуються. Заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Також, оскаржувана ухвала завдає шкоду товариству та перешкоджає його господарській діяльності, а заява про забезпечення позову підписана та подана неуповноваженою особою - не адвокатом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Універсал Банк»- адвокат Городенський О.А. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги з підстав їх обґрунтованості.

Відзиви інших учасників справи на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявник має намір оспорити у судовому порядку прилюдні торги, проведені щодо майна, яке належало їй на праві власності, тому враховуючи, що право власності набувається з моменту здійснення реєстрації і що у разі задоволення позову про визнання торгів недійсними така реєстрація може унеможливити чи вкрай ускладнити виконання рішення та зробить неефективним захист прав позивача, оскільки тягне перехід права власності до іншої особи, то є доцільним вжити такий захід забезпечення позову як заборона здійснювати реєстрацію права власності на вказане спірне майно за переможцем торгів до розгляду по суті позову про визнання прилюдних торгів недійсними.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

За правилами статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його.

Згідно із статтею 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії та/або встановленням обов`язку вчинити певні дії, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пунктах 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 вказувала, що незважаючи на існування заборон та арештів, накладених відповідними судовими рішеннями на належне їй нерухоме майно, 11 травня 2019 року ДП «Сетам» провело електронні торги з продажу майнового комплексу (предмету іпотеки) за адресою: АДРЕСА_1 , та їх переможцем стало ПрАТ «Українська пивна компанія», яке намагається зареєструвати перехід права власності на придбане майно, у зв`язку з чим існує ризик його подальшого відчуження на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав та інтересів заявника, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Заявник посилалась на два судові рішення, а саме: 1) на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року, якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип майна - комплекс, адреса нерухомого майна - АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих публічних електронних торгів та передачі нерухомого майна на зберігання; заборони відчуження майна, а також реєстрацію права власності на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , тип майна - комплекс, адреса нерухомого майна - АДРЕСА_1 ; 2) на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року, якою накладено арешт на комплекс нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7 775,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,які у своїй сукупності могли розглядатись як перешкода для проведення торгів, і відповідно ОСОБА_1 обґрунтувала наявність у неї підстав для оспорювання торгів, проведених при наявності таких обтяжень, і ймовірне порушення її прав власника відчужуваного на торгах майна.

Натомість із матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року було скасовано ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову; а ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 7 травня 2019 року скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді від 18 лютого 2019 року.

Отже, на момент розгляду заяви ОСОБА_1 діючих обтяжень спірного нерухомого майна не існувало, відтак нею подано недостовірні відомості, що мали значення для висновків суду про наявність підстав для вжиття заходу забезпечення до подання відповідної позовної заяви.

Разом з тим слід врахувати, що прилюдні торги були проведені ДП «Сетам» 11 травня 2019 року в межах виконавчого провадження № 25886852, відкритого на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 7 грудня 2009 року у справі № 2-2767/09 про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 19 936 142,68 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки - майновий комплекс, відтак вжиті заходи забезпечення позову фактично зупинили виконання судового рішення від 7 грудня 2009 року, яке набрало законної сили, що є недопустимо.

ПрАТ «Українська пивна компанія» отримало правовстановлюючі документи на придбане на аукціоні нерухоме майно, зокрема акт державного виконавця і свідоцтво про право власності, які не оспорювалися ОСОБА_1 в судовому порядку, тому нездійснення державної реєстрації права власності на набуте з торгів майно може обмежити права та законні інтереси його набувача, який сплатив за нього значну суму коштів.

У свою чергу зупинення державної реєстрації набутого речового права може перешкоджати господарській діяльності товариства, яке є суб`єктом господарювання, а набуте спірне майно є не житлового, а господарського призначення, відтак даний захід забезпечення унеможливлює укладення відповідних господарських договорів, в тому числі таких, які стосуються утримування даного майна.

Враховуючи наведене та порівнюючи ті небажані для учасників справи наслідки, які можуть наступити для ОСОБА_1 у разі невжиття заходу забезпечення позову й відповідно у разі проведення державної реєстрації права власності набувача майна та для ПрАТ «Українська пивна компанія» у разі зупинення (затримки на тривалий конкретно не визначений строк) проведення реєстрації набутого речового права, то такі можливі небажані наслідки при наявності вжитого судом заходу забезпечення є невиправданим обмеженням прав товариства у порівнянні з цілями, для яких такий захід забезпечення вжитий судом першої інстанції.

Крім того, апеляційний суд враховує, що виходячи виключно з того позову, який має намір подати ОСОБА_1 і який наперед забезпечений судом вжитим заходом забезпечення, рішення про задоволення такого позову не підлягатиме примусовому виконанню, відповідно і не створить ситуацію неможливості його виконання.

До аналогічних висновків також дійшов і суд першої інстанції у своїй ухвалі від 4 червня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 4 вересня 2019 року в межах даного апеляційного провадження, скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті до подання позовної заяви ОСОБА_1 .

За таких обставин, оскаржувана ухваласуду першої інстанції щодо застосування заходу забезпечення позову у вигляді заборони всім суб`єктам державної реєстрації вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно заявника, не відповідає реальним обставинам справи та вимогам статтей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у повному обсязі.

У відповідності до пункту 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог статтей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується на вимогу апеляційної скарги, оскільки спір по суті не розглядався.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська пивна компанія» задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської областівід 27 травня 2019 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Сетам», відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, приватного акціонерного товариства «Українська пивна компанія», третя особа - акціонерне товариство «Універсал Банк», про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна відмовити у повному обсязі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.В. Кулікова

Т.О. Писана