Провадження № 22-ц/811/2035/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м.Львів

Справа № 464/10793/13

Провадження № 22ц/811/2035/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова, постановлену у м.Львові 13 травня 2019 року (суддя Рудаков І.П.)

у справі

за заявою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання,-

встановив:

АТ «Укрсоцбанк» звернувся із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа 464/10793/13-ц, виданого Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача заборгованості за порушення умов договору застави від 23 серпня 2011 року у розмірі 1 438 124 грн. та судових витрат в розмірі 3 244 грн. В обґрунтування заяви посилається на те, що виконавчий документ був пред`явлений до примусового виконання у встановлені строки, однак 1 березня 2019 року банку стало відомо, що такий 17 жовтня 2018 року постановою державного виконавця повернутий стягувачу, що підтверджено відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень. Стверджує, що постанова до банку не надходила. Зазначає, що рішення суду не виконано. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви.

Ухвалу суду оскаржує АТ«Укрсоцбанк». В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення заяви, посилаючись на доводи заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пп 17.4 п. 17 Розділу Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Для видачі дубліката виконавчого документа необхідна наявність факту втрати такого та звернення із заявою до закінчення строку, встановлено для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ч.1, ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, яка діяла на час видачі виконавчого листа) виконавчі листи для виконання судових рішень можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Встановлено, що на виконання рішення суду від 5 серпня 2014 року за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 стягнуто штраф за порушення умов п. 2.1.7 договору застави від 23 серпня 2011 року у розмірі 1 438 124грн. та судові витрати. Судове рішення набрало законної сили 12 січня 2016 року.

Сихівським районним судом м.Львова видано стягувачу виконавчий лист 17 лютого 2016 року, у межах строку пред`явлення такого до примусового виконання.

21 грудня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом № 464/10793/13-ц та переданого Сихівським відділом ДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області.

Стягувачем на підтвердження втрати виконавчого листа подано довідку від 16 квітня 2019 року № 12,1-02/85-305, складену ним самим, про встановлення ним даних про прийняття державним виконавцем 17 жовтня 2018 року постанови про повернення виконавчого листа стягувачу, що підтверджено відомостями з Автоматизованої системи виконавчих проваджень при Міністерстві юстиції; оригінал виконавчого листа на адресу банку не надходив.

Довідка містить відомості про те, що стягувачу 1 березня 2019 року стало відомо про повернення виконавчого листа 17 жовтня 2018 року.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що банк не цікавився виконавчим провадженням, не здійснив реалізацію наданих законодавчих способів захисту свого порушеного права.

Факт втрати виконавчого листа стягувачем у відповідності до ст. ст. 57-60 ЦПК України не доведено, об`єктивних причин втрати виконавчого листа не встановлено.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився.

Аналогічна правова позиція щодо подання належних доказів втрати виконавчого листа викладена у постанові Верховного Суду від 8 листопада 2018 року № 640/1347/18.

Відповідно до ст.433 УПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, також не вказано, що такі обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вказані в заяві доводи про поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа є неповажними і необґрунтованими.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись: п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391, п 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Залишити ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 13 травня 2019 року без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 10 вересня 2019 року.

Головуючий

Судді