Справа № 559/2365/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого КП «Архітектор» Дубенської міської ради Рівненської області. У житловому будинку зареєстрована ОСОБА_2 , яка з 2015 року в будинку не проживає. Вона 10.03.2015 забрала з будинку свої речі та виїхала в Росію. Добровільно знятись з реєстрації відповідачка відмовилась. Оскільки відповідачка зареєстрована у будинку, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, що порушує його права, в зв`язку з чим змушений звернутись до суду з позовом про позбавлення права користування житлом.

Позивач ОСОБА_1 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду повернувся конверт з повісткою без вручення та поштовою відміткою: «за зазначеною адресою не проживає».

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 22.10.1998, зареєстрований в ДКМП «Архітектор» за реєстровим № 25-25 від 26.10.1998 (а.с. 9).

Згідно довідки виданої виконкомом Мирогощанської сільської ради Дубенського району № 1648/02-28 від 26.10.2010, в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 значиться зареєстрованою, проте не проживає по місцю реєстрації з 18.03.2015 (а.с. 8).

Відпвідно до актів № 842/1 від 22.08.2018, № 969/1 від 24.09.2018, № 1112 від 26.10.2018, відповідачка по справі: ОСОБА_2 по місцю реєстрації: в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2015 року (а.с. 5-7).

Згідно довідки по місцю фактичної реєстрації, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Згідно зі ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі. Непорушність права власності задекларована також статтею 321 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд враховує, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності. Відповідачка у зазначеному будинку не проживає більше року, а тому має бути позбавлена права користування житлом позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: