Справа № 462/2808/15-ц
провадження 6/462/133/19
УХВАЛА

09 серпня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючого судді Колодяжного С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа,

встановив:

ОСОБА_1 08.08.2019 року звернувся до Залізничного районного суду м.Львова із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 462/2808/15-ц, посилаючись на те, що рішенням суду від 18.08.2017 року у цій справі задоволено його позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Отримавши на виконання даного рішення виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 13264,30 грн. матеріальної та моральної шкоди, витрат на проведення експертизи, він в подальшому загубив такий, не подавши на виконання.

За змістом ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Таким чином, з урахуванням положень п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, який регламентує видачу дубліката виконавчого листа, що розгляд цього питання не передбачає повідомлення учасників справи, суд вважав за доцільне здійснювати розгляд заяви стягувача в порядку письмового провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши наявні у заяві стягувача підстави для видачі дубліката виконавчого листа, перевіривши матеріали справи № 462/2808/15-ц, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів цивільної справи № 462/2808/15-ц та поданої до суду заяви вбачається, що на виконання рішення Залізничного районного суду м.Львова від 18.08.2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди 26.03.2018 року було видано вісім виконавчих листів, які отримав представник позивача (т.1, а.с. 262), в тому числі виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 13264,20 грн.

Питання про видачу дублікату виконавчого листа врегульовано у п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, яким визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Отже, стягувач звернувся із заявою про про видачу дубліката викоавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали чинності, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Також, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини зазначає, що право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

Зокрема, у п.40 Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п.19 Рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2004 року у справі «Михайленки та інші проти України», Суд наголошує, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб п.1 ст.6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення ст.6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 (див. також рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 589498/00, п. 34).

Виходячи з наведеного та враховуючи, що оригінал виконавчого листа заявником ОСОБА_1 було втрачено, строк його пред`явлення до виконання не закінчився, а рішення на даний час не виконано, суд вбачає підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 258-261, п.17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у справі № 462/2808/15-ц, виданого 26 березня 2018 року Залізничним районним судом м.Львова, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 9305 грн. та 2500 грн. моральної шкоди, 1459,20 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження, а всього 13264,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду, відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через Залізничний районний суд м. Львова.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю.Колодяжний