Провадження № 22-ц/801/1418/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 рокуСправа № 127/25681/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого : Копаничук С.Г.

суддів: Денишенко Т.О., Сало Т.Б.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи :

позивач : ОСОБА_1

відповідачі : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

треті особи : приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інна Анатоліївна , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду від 03.05.2019 року ,ухвалене в приміщенні цього суду суддею Воробйовим В.В. ., за у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни , ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом ,визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В с т а н о в и в :

28.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом ,визнання права власності на майно в порядку спадкування. Послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син тітки ОСОБА_5 ,який являвся його двоюрідним братом, про смерть якого він дізнався лише у липні 2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . Всі документи про родинні стосунки покійного зберігались у останнього вдома і у документах про родинні стосунки були невідповідності в іменах ,тому ,вважаючи себе єдиним спадкоємцем п`ятої черги він подав рекомендованим листом заяву про прийняття спадщини 03.08.2016 року .Проте згодом виявилось, що лист загублено , його заяву нотаріальна контора за місцем відкриття спадщини не отримала і свідоцтво про право на спадщину видане 15.05.2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. ОСОБА_2 ,яка ніби -то проживала з покійним однією сім`єю ,що було встановлено рішенням суду .Просив суд встановити факт родинних відносин із померлим ,визнати недійсним видане ОСОБА_2 свідоцтво та визнати за ним право власності на квартиру в порядку спадкування.

Ухвалою Вінницького міського суду від 27.11.2017 року позовні вимоги були роз`єднані в самостійні провадження ,позов в частині вимог про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадкове майно виділено в інше провадження.

Ухвалою Вінницького міського суду від 06.02.2018 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення за вимогами про встановлення факту родинних відносин.

Рішенням Вінницького міського суду від 14.05.2018 року, .що набрало законної сили 21.06.2018 року встановлено факт родинних відносин позивача із померлим, а саме те, що останній являвся двоюрідним братом позивача.

Ухвалою Вінницького міського суду від 27.06.2018 року відновлено провадження у справі.

Ухвалою Вінницького міського суду від 12.11.2018 року до участі у справі в якості відповідача залучено ОСОБА_3 , якій ОСОБА_2 продала спірну квартиру.

Ухвалою Вінницького міського суду від 14.11.2018 року забезпечено позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Рішенням Вінницького міського суду від 03.05.2019 року позов задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , видане 15.05.2017 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. на ім`я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог- відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 816,2 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення .яким у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що постановляючи рішення суд невірно встановив обставини справи щодо прийняття спадщини позивачем, докази яких відсутні, позивач не дотримався процедури прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення в частині відмови в задоволенні його позовних вимог скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення, яким визнати за позивачем право власності на квартиру в порядку спадкування. Зазначив, що суд дійшов невірного висновку про відмову у вимогах про визнання за ним права власності в порядку спадкування на квартиру.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 представник ОСОБА_3 вважає її безпідставною і просить в її задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ,позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції . Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі ,перевіривши рішення суду, матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню ,а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст.264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;6) як розподілити між сторонами судові витрати;7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідає не повністю .

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до п.п.3.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Пунктом 3.24 Порядку передбачено , у разі якщо спадкоємець відправив нотаріусу за місцем відкриття спадщини поштою належно оформлену заяву про прийняття спадщини, а потім особисто з`явився до нотаріуса і подав заяву про відмову від спадщини, нотаріус бере до уваги ту заяву, яка була зареєстрована першою у Журналі реєстрації вхідних документів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 ,після якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . 20.02.2016 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини ,а 03.08.2016 року заяву про прийняття спадщини подав до Третьої державної нотаріальної контори поштою ОСОБА_6 ,проте вона не надійшла до останньої з невідомих причин. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2017 року, що набрало законної сили 21.06.2018 року , було задоволено позов ОСОБА_2 до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю , встановлено факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з січня 2000 року по 04.02.2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса : АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі вказаного судового рішення, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. 15.05.2017 року видала ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом (зареєстровано в реєстрі за № 2566) на квартиру АДРЕСА_1 ,що належала померлому.

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. від 07.06.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ,оскільки як встановив нотаріус, він не подав заяву про прийняття спадщини, не пред`явив доказів фактичного її прийняття ,а також доказів родинних відносин із з померлим.

13.06.2017 року ОСОБА_2 продала квартиру ОСОБА_4 , який 24.07.2017 року відчужив її ОСОБА_3 , яка, як встановив суд, є власником, добросовісним набувачем спірної квартири.

Разом із тим, відповідач ОСОБА_2 не мала права на спадкування, оскільки постановою Апеляційного суду Вінницької області від 02.08.2018 року рішення Вінницького міського суду від 25.04.2017 року про встановлення факту проживання померлого з ОСОБА_2 однією сім`єю скасовано і у встановленні цього факту відмовлено. Апеляційний суд було встановив, що у справі були відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_6 вели спільне господарство, несли спільні витрати, купували майно для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо, як і докази, які б беззаперечно свідчили про їх спільне проживання. Тобто, ОСОБА_2 не являлась спадкоємцем за законом і не повинна була спадкувати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 року, що не оскаржувалось і набрало законної сили 21.06.2018 року, було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу - Скутельник І,А. і встановлено факт родинних відносин ,а саме те, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, позивач , на відміну від ОСОБА_2 , по природному праву являвся належним спадкоємцем померлого п`ятої черги за законом.

Ч.4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, суд першої інстанції вірно виходив із,встановлених на час розгляду судовими рішеннями ,що набрали законної сили, обставин наявності родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_6 ,в силу яких позивач мав право на спадкування, як спадкоємець п`ятої черги ,на відміну від ОСОБА_2 ,яка права на спадкування не мала.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині вимог про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування ,суд виходив із того, що відповідно до ст.392 ЦК власник може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. На підставі того ,що свідоцтво про право на спадщину відповідача визнано недійсним ,а позивач не звертався до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину, суд вважав ,що вимога про визнання права власності є передчасною, оскільки відсутній спір про право між ним та третьою особою приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. На підставі цього відмовив у її задоволенні.

Проте погодитись з останніми висновками суду не можна.

По - перше, спір у позивача виник не з третьою особою Скутельник І.А. , а з ОСОБА_2 . По -друге , пункт 3.24 Порядку допускає відправлення нотаріусу за місцем відкриття спадщини належно оформленої заяви про прийняття спадщини поштою.

Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_1 03.08.2016 року, тобто у останній день 6 місячного строку подав письмову заяву про прийняття ним спадщини , посвідчивши свій підпис під нею у сільській раді , та відправив її поштою до Третьої державної нотаріальної контори м. Вінниці. ОСОБА_1 вчасно вчинив необхідні дії по прийняттю спадщини .Ті обставини, що він на час відправлення заяви не знав про зміну нотаріальною конторою свого місцезнаходження , що підтверджується довідкою у справі, на думку колегії суддів може вказувати лише про ненадходження вказаної заяви до нотаріуса через поважні , незалежні від нього причини і про жодним чином не може свідчити на неприйняття ним спадщини.

За таких обставин вважати, що він не прийняв спадщину підстав не має. Те, що наявна відмова нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину із існуючих на той час підстав не відміняє факту подання ним заяви про прийняття спадщини ,а свідчить лише про наявність на той час перешкод у видачі йому свідоцтва про право на неї.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині неприйняття спадщини ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.

Крім того , в ході розгляду справи виявилось, що ОСОБА_2 , отримавши у травні 2016 року свідоцтво про право власності на квартиру ,продала її у червні цього ж року ОСОБА_4 , а останній у липні 2016 року продав її ОСОБА_3 , яка на час розгляду даної справи судом являється титульним власником квартири.

В той же час, у даній справі позовних вимог до ОСОБА_2 ОСОБА_4 про визнання укладеного між ними договору купівлі-продажу квартири недійсним та витребування квартири у ОСОБА_3 позивач не заявляв.

За наявності чинного договору купівлі-продажу квартири і відсутності відповідних позовних вимог , визнавати за ОСОБА_1 право власності на квартиру неможливо.

В зв`язку з цим ,у задоволенні позову його в цій частині необхідно відмовити не з підстав того, що він не звертався до нотаріуса з вимогою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, відсутності відмови останнього, а відтак відсутності спору між ними, а з підстав того ,що існують права за неоспореним договором купівлі - продажу на квартиру у іншого власника.

Крім того, суд у даному рішенні ,за відсутності вимог про визнання першого договору купівлі-продажу недійсним та про витребування квартири у кінцевого власника встановив добросовісність останнього, що за таких обставин не є обставиною ,яка доведена і підлягає встановленню у рамках даного провадження.

В зв`язку з викладеним , відмовити позивачу у задоволенні вимог про визнання за ним права власності на квартиру необхідно з підстав того, що він за встановлених обставин не зовсім вірно обрав спосіб судового захисту.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки при розгляді справи суд неповно з`ясував обставини справи ,що є підставами для відмові у позові ,допустив у невідповідність висновків суду їм та порушив норми матеріального та процесуального права ,рішення суду в частині вимог про відмову у визнанні права власності на спадкову квартиру підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення- про відмову у задоволенні цієї частини вимог із інших підстав.

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 03.05.2019 року в частині вимог про відмову у визнанні права власності на спадкову квартиру,- скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник Інни Анатоліївни, ОСОБА_4 в частині вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування, - відмовити.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду від 03.05.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Судді /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя : С.Г. Копаничук