Справа № 353/347/19
Провадження № 22-ц/4808/883/19
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У. Ю.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Бойчука Л.М.

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ-К ЛТД» про переведення прав кредитора, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2019 року, постановлену суддею Луковкіною У.Ю.,

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Тлумацького районного суду від 06 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІЯ-К ЛТД» про переведення прав кредитора визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, а саме не зазначив чіткий виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги до відповідачів, з зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивачем було вказано суть позову «про переведення прав кредитора», тоді як зі змісту позовних вимог та прохальної частини позову вбачалась вимога про визнання за позивачем прав іпотекодержателя у іпотечному зобов`язанні, оскільки переведення прав кредитора у кредитному зобов`язанні вже вирішено рішенням іншого суду. Крім цього, у позовній заяві відсутні відомості, з посиланням на докази, про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Також додані до позовної заяви копії письмових доказів були звичайними ксерокопіями, деякі з них неможливо прочитати, та вони не були належним чином засвідченими. Копія рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2018 року, яка була додана до позовної заяви, не містила відмітки про набрання цим рішенням законної сили. Крім цього, однією із сторін договору іпотеки є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», проте вказана особа не була залучена до участі у справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У травні 2019 року ОСОБА_1 подав до Івано-Франківського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

Вважає висновки суду помилковими, а ухвалу - незаконною.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що копії судових рішень, додані до позову, не можуть завірятися підписом позивача, однак відомості про судове рішення, набрання ним законної сили, містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень і є загальнодоступними. Більше того, довідку про вступ в силу судового рішення позивач вправі подати до початку підготовчого засідання суду. Витяг про реєстрацію в реєстрі юридичних осіб теж не може завірятися позивачем, оскільки такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, посилання суду на відсутність відмітки про належність копії на деяких доказах не ґрунтуються на законі.

Щодо відсутності залучення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», то дану юридичну особу в залежності від статусу в силу вимог ст.ст. 51, 52 ЦПК України можна залучити до початку підготовчого судового засідання або до початку судового розгляду.

Позивач, керуючись принципом диспозитивності, на власний розсуд визначив коло відповідачів, та докази, необхідні для обґрунтування позову.

Наведене вказує на формалізм суду першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за наявними доказами, чим порушив право позивача на справедливий суд.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Ухвалою Тлумацького районного суду від 18 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що позивач не зазначив чіткий виклад обставин, якими обґрунтовує свої вимоги до відповідачів, з зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивачем вказано суть позову «про переведення прав кредитора», тоді як згідно змісту позовних вимог та прохальної частини є вимога про визнання за позивачем прав іпотекодержателя у іпотечному зобов`язанні, оскільки переведення прав кредитора у кредитному зобов`язанні вже вирішено рішенням іншого суду. Крім цього, у позовній заяві відсутні відомості, з посиланням на докази, про вжиття заходів досудового врегулювання спору. Також, додані до позовної заяви копії письмових доказів були звичайними ксерокопіями, деякі з них неможливо прочитати, та вони не були належним чином засвідченими. Копія рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2018 року, яка була додана до позовної заяви, не містила відмітки про набрання цим рішенням законної сили. Крім цього, однією із сторін договору іпотеки є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», проте вказана особа не була залучена до участі у справі.

У зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 07 травня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це право не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу до суду потребує регулювання з боку держави. Для такого регулювання Держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду, але застосовані ними обмеження не повинні звужувати чи не применшувати можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що нівелюється сама сутність цього права (mutatis mutandis рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини» («Prince Hans-Adam II Of Liechtenstein v. Germany») від 12 липня 2001 року, заява № 42527/98, § 44).

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як на підставу для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, суд в ухвалі від 18 квітня 2019 року посилався на те, що позивач в порушення вимог ст. 175 ЦПК України не зазначив про вжиття заходів досудового врегулювання спору, додані до позовної заяви копії письмових доказів були звичайними ксерокопіями, деякі з них неможливо прочитати, та вони не були належним чином засвідченими. Копія рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2018 року, яка була додана до позовної заяви, не містила відмітки про набрання цим рішенням законної сили.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що, за загальним правилом, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Подані позивачем копії Генеральної кредитної угоди, іпотечного договору не засвідчені позивачем належним чином, як це передбачено ст. 95 ЦПК України, не містить підпису позивача із зазначенням дати засвідчення копії. Фотокопія з невідомим підписом не може у даному випадку вважатись підписом позивача, як про це зазначає апелянт.

Крім цього, додана до позовної заяви копія іпотечного договору є нечитабельною, виготовленою неякісно і суд першої інстанції правильно звернув на це увагу.

Додана до позовної заяви копія рішення неналежним чином завірена, оскільки не містить відмітки про дату набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 13.6. - 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА від 17 грудня 2013 року №173 копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності. Копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Подана позивачем копія судового рішення наведеним вимогам не відповідає.

Крім цього, позивачем в порушення вимог п.6 ч.2 ст. 175 ЦПК України не зазначено про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Наведені недоліки, не усунуті позивачем, є достатньою підставою для повернення позовної заяви, а тому суд першої інстанції абсолютно обґрунтовано, опираючись на вимоги цивільного процесуального законодавства, які порушив позивач, повернув позовну заяву.

При наявності таких фактичних недоліків поданої позовної заяви разом із додатками зовсім не можна вважати формальним підходом суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на наведене, суд першої інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: Л.В. Василишин

І.О. Максюта