Справа № 510/500/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.08.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Черня В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконком Ренійської міської ради Одеської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином сповіщеною в порядку ч.4ст.129 ЦПК України, у судові засідання, які призначалися не явилась, про причини неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч.4ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у її відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Представник третьої особи - виконкому Ренійської міської ради Одеської області, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у відсутності представника виконкому.

Позивач та його представник на задоволенні позовних вимог наполягали, просили розглянути справу без їх участі.

У зв`язку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія паспорту громадянки України - ОСОБА_1 ; копія паспорту громадянки України - ОСОБА_2 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.05.2015р.; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 16.01.2015р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом та просила визнати відповідачку, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою, зазначивши, що вона є власницею вищезазначеної квартири, в якій мешкає та зареєстрована по теперішній час. На житлоплощі вказаної квартири зареєстрована також відповідачка ОСОБА_2 Однак, відповідачка проживала на житлоплощі вказаної квартири лише один місяць, а зареєстрована у квартирі з метою отримання субсидій, оскільки не мала місця проживання.

У зв`язку із реєстрацією відповідачки на житлоплощі, позивачка несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, крім того, вона, як власник житла, позбавлена можливості у вирішенні інших, передбачених чинним законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природніх ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Як вже зазначалось, відповідач проживала у квартирі лише місяць, а тому сервітут який було встановлено, щодо користування квартирою припинився, так як відповідачка не використовувала його протягом трьох років підряд.

П. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України передбачено, що сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд.

Враховуючи викладені обставини, та відповідні норми права вважаємо, що на підставі п 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України право відповідача на користування будинком припинилось, тому його можливо визнати в судовому порядку таким, що втратив право користування житлом.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Документом, до якого вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, є у т.ч. паспорт громадянина України.

Таким чином, правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування особи за певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, надавши оцінку доводів позивачки, викладених у позові, враховуючи, що відповідачка жодного дня не проживала у квартирі, в якій вона числяться зареєстрованою, вона не є власником житла, у якому прописана, договором, законом або іншими документами не встановлено її право користування квартирою, вона не бере участь по догляду за нерухомим майном, не сплачує комунальні послуги, інші витрати, пов`язанні з утриманням нерухомого майна, тощо. Згідно наданих документів, позивачка є власницею квартири АДРЕСА_1 , на житлоплощі якої числяться прописаною відповідачка. У зв`язку із тим, що відповідачка не проживає на житлоплощі квартири більше трьох років, яких-небудь витрат по утриманню житла вона не несе, її особистих речей там також немає, договором, законом або рішенням суду не було встановлено право відповідачки на користування нею житлоплощею з підстав ст. 401 ЦК України, таким чином, є правові підстави для визнання відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням і зняття її з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 402, 406 ЦК України, ст.ст. 3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков