ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1447/17 Номер провадження 22-ц/814/2190/19Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року

по справі за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи - державного реєстратора КУ «Реєстраційна служба» Штомпель Олени Іванівни

про визнання договору оренди землі від 10 січня 2017 року недійсним, видалення запису з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майна та витребування доходів одержаних від незаконного використання земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року сільськогосподарський виробничий кооператив (далі СгВК) «Перемога» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи - державного реєстратора КУ «Реєстраційна служба» Штомпель О.І. про визнання договору оренди землі від 10 січня 2017 року недійсним, видалення запису з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та витребування доходів одержаних від незаконного використання земельної ділянки.

Позов обґрунтовано тим, що 23 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та СгВК «Перемога» було укладено договір оренди земельної ділянки зі строком дії вказаного договору 5 років.

Державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки було проведено 28 грудня 2012 року та того ж дня було здійснено передачу та приймання земельної ділянки, що підтверджується відповідним актом.

Всупереч тому, що дія вищевказаного договору закінчується лише 28 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_1 уклав 10 січня 2017 року новий договір оренди землі з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстровано 02 лютого 2017 року державним реєстратором КУ «Реєстраційна служба» Штомпель О.І., яка є третьою особою за даним позовом.

Позивач вказує, що 03 травня 2017 року ним на орендованій земельній ділянці здійснено посів кукурудзи гібриду «Оксітан», який ОСОБА_2 в період з 16 травня 2017 року по 22 травня 2017 року було знищено та засіяно соєю.

За таких обставин позивач вимагає від відповідача ОСОБА_2 передання доходу від майна, виходячи з загальної кількості можливо зібраного врожаю або його вартості, в сумі 40 469 грн.

Просив визнати недійсним договір оренди землі від 10 січня 2017 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , видалити з державного реєстру прав на нерухоме майно запис про інше речове право №189001130 від 02 лютого 2017 року щодо укладення договору оренди землі від 10 січня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь СгВК «Перемога» 40 469 грн. 00 коп. доходу, отриманого від незаконного володіння земельною ділянкою орендованою позивачем в 2017 році, за вирощену сою; стягнути з ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати, які складаються з: судового збору, витрат позивача на правову допомогу, витрати представника позивача пов`язані з явкою до суду.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року позов СгВК «Перемога» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи - державного реєстратора КУ «Реєстраційна служба» Штомпель О.І. про визнання договору оренди землі від 10 січня 2017 року недійсним, видалення запису з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно та витребування доходів одержаних від незаконного використання земельної ділянки задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди землі від 10 січня 2017 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , запис про інше речове право №189001130 від 02 лютого 2017 року.

Вирішено видалити з державного реєстру прав на нерухоме майно запис про інше речове право №189001130 від 02 лютого 2017 року, щодо укладення договору оренди землі від 10 січня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь СгВК «Перемога», судовий збір в сумі 3200, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 6 666, 66 грн.

В іншій частині вимог відмовлено за недоведеністю.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову його оскаржило СгВК «Перемога», посилаючись на те, що при винесені рішення суд першої інстанції не врахував, що для задоволення вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів не потребується доведення вини особи, просив рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони та треті особи, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилися, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Враховуючи наявність достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третіх осіб.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Як вбачається з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину №2424, виданого 11 жовтня 2011 року державним нотаріусом Першої Лохвицької державної нотаріальної контори на праві власності (державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 , виданий 09 червня 2008 року) належить земельна ділянка площею 2,83 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка розташована на території Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

23 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та СгВК «Перемога» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років.(а.с.5,6)

Державну реєстрацію зазначеного вище договору оренди земельної ділянки було здійснено відділом Держгеокадастру у Хорольському районі, запис в державному реєстрі земель № 0600 28 грудня 2012 року.

Всупереч тому, що дія вищевказаного договору закінчується лише 28 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_1 уклав 10 січня 2017 року новий договір про оренду землі з відповідачем ОСОБА_2 , який зареєстровано 02 лютого 2017 року державним реєстратором КУ «Реєстраційна служба» Штомпель О.І.

Дані обставини сторонами встановлені при розгляді справи судом першої інстанції, вказані в рішенні суду та сторонами не оскаржуються.

Як вбачається з позовної заяви СгВК «Перемога» просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь дохід отриманий від незаконного володіння земельною ділянкою за вирощену сою. При цьому дану вимогу обґрунтовував ч. 1 ст. 390 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 390 ЦК України власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (недобросовісного набувача), передання усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння ним.

Однак, як вбачається з матеріалів справи в період з 02 лютого 2017 року користувачем земельної ділянки був ОСОБА_2 , позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 було здійснено посів сої та зібрано урожай на даній земельній ділянці, тобто не доведено отримання доходу від незаконного володіння земельною ділянкою за вирощену сою.

Враховуючи викладене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо недоведеності позовної вимоги СгВК «Перемога» про стягнення доходу.

Також колегія суддів звертає увагу, що глава 29 ЦК України в тому числі ст. 390 ЦК регулює захист права власності.

Як зазначено в ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Стаття 390 ЦК України регулює питання щодо розрахунку при витребуванні майна із чужого незаконного володіння.

Тоді як позивач - СгВК «Перемога» не є власником даної земельної ділянки, а користується нею на підставі договору оренди землі.

Зважаючи на зазначене відносини щодо стягнення доходу отриманого від вирощення сої на земельній ділянці, що була передана в оренду ОСОБА_2 не можуть бути врегульовані ст. 390 ЦК України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що при подачі позову позивач не обґрунтовував дану вимогу в аспекті ст. 1212 ЦК України на яку посилався в апеляційній скарзі.

Посилання СгВК «Перемога» на те, що судом першої інстанції не наведено, яка норма права зобов`язує залучити представників органів місцевого самоврядування, не може бути підставою для скасування рішення суду оскільки дана обставина не призвела до неправильного вирішення спору.

При цьому, згідно ст. 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадян та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадян та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється КМУ.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як вбачається з п.п.1, 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (надалі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 1993 року, 1. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції підстави для зміни чи скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Перемога» - залишити без задоволення

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 29 серпня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська