1Справа № 335/5866/19 2/335/1936/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Клюйко Андрія Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та заняття її з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та заняття її з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона зареєстрований та мешкає у квартирі АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2017 року, зареєстрованого в реєстрі №2516 від 13.04.1998 року.

У вказаній квартирі також зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , яка є рідною сестрою позивача. У вказаній квартирі відповідач не проживає з 2011 року та не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинять.

Реєстрація відповідача за зазначеною адресою створює певні складнощі позивачу у розпорядженні квартирою, який несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, у зв`язку з цим позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, через свого представника подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій просила позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала що не заперечує проти позову, просила його задовольнити.

Зважаючи на те, що учасники справи були належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, проте в судове засідання не з`явилися, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників справи, на підставі доказів, що є в розпорядженні суду.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Суд, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, приходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у користуванні та власності позивача ОСОБА_1 перебуває нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В., за №2516.

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №01-17/04/4014 від 27.06.2019 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , з 30.10.2008 року по теперішній час, проте фактично там не мешкає, що підтверджується матеріалами справи.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У постанові Верховного суду України від 16.01.2012 р. зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України. Згідно з ч. 2 цієї ж статті власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Однак частина 2 цієї статті передбачає втрату права на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , що перешкоджає позивачу у здійсненні прав у користуванні зазначеним нерухомим майном, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283ЦПК України, суд

В И Р І ШИ В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя: А.М. Проценко