Провадження №2-з/752/250/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

29.08.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

у травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до АТ "Укрсоцбанк" про припинення державної реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 червня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. (а.с. 29)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року розгляд даної справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

23 серпня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій також просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса КМНО Шевченко І.Л., індексний номер 47849359 від 18.07.2019 р., про реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ "Укрсоцбанк".

28 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася у суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви зазначає, що 18.07.2019 р. за АТ "Укрсоцбанк" було зареєстровано право власності на вказану квартиру внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору № 02-10/3519 від 16.10.2017 р., у зв"язку з чим відповідач вимагає від позивача протягом одного місяця з дня отримання вимоги добровільно звільнити житлове приміщення та зняти з реєстраційного обліку усіх осіб, які зареєстровані за вказаною адресою. Позивач вважає, що рішення приватного нотаріуса КМНО Шевченко І.Л. про державну реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем було прийнято з порушенням умов договору іпотеки, Закону України "Про іпотеку" та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ № 1127 від 25.12.2015 р.

На думку заявника, подальше відчуження відповідачем квартири на користь третіх осіб унеможливить реалізацію обраного нею способу захисту порушеного права в разі задоволення позову.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз ст.ст. 149,150 ЦПК України свідчить про те, що заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду та є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Установлено, що між сторонами дійсно існує спір, оскільки позивач оспорює реєстраційну дію державного реєстратора, на підставі якої його право власності на нерухоме майно перейшло до відповідача, нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт є предметом спору та на даний час належить відповідачеві, а невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому утруднити чи унеможливити виконання можливого судового рішення, так як відповідач як власник оспорюваного майна за підстав відсутності обтяження на нього не позбавлений права розпорядитись указаним майном.

За таких підстав, зява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Зважуючи те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлювальної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин, визначених ст. 154 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право вланості на яку зареєстрвано за Акціонерним товариством "Укрсоцбанк" на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л., індексний номер 47849359 від 18.07.2019 р.

Стягувач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 )

Боржник: Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (, м. Київ, вул. Ковпака, 29)

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: