Єдиний унікальний номер 243/1697/18 Номер провадження 22-ц/804/1892/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Будулуци М.С., Гапонова А.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 243/1697/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання суми боргу значно завищеною, припинення дій, що порушують права на користування електроенергією, відшкодування моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року (суддя Воронков Д.В., повний текст рішення складений 26 грудня 2018 року),

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (яке перейменовано в АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») про визнання суми боргу значно завищеною, припинення дій, що порушують права на користування електроенергією, відшкодування моральної шкоди, з урахуванням уточнення позовних вимог, обґрунтували позов тим, що ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» є постачальником електроенергії до їх будинку АДРЕСА_1 . 28 листопада 2017 року під час здійснення звірки працівники відповідача запропонували ОСОБА_1 підписати акт звірки № 5024 від 28 листопада 2017 року, де був вказаний борг за спожиту електроенергію у сумі 728,46 грн. З вказаною сумою ОСОБА_1 не була згодна, у зв`язку із чим працівники відповідача стали погрожувати їй відключенням будинку від енергопостачання у разі не сплати суми боргу у 30 денний термін. Плату за спожиту електроенергію позивачі завжди сплачували своєчасно та у повному обсязі, а тому, вказана ситуація призвела ОСОБА_1 до стресового стану та обурила ОСОБА_2 як учасника бойових дій, через що вони відчули фізичних страждань. Вказали, що відповідно до ч.1,2 ст.15 ЦПК України, ст.ст. 15 ч.1, 16 ч.1, 2 п.1, п.3, п.9 та прикінцевих положень ст.16 ч.2 ЦК України вони мають право на визнання стверджень, викладених в акті №5024 від 28 листопада 2017 року, неправдивими, а вказану суму боргу - неправильною. Згідно із п.3 ч.2.ст.16 ЦПК України вони мають право на припинення дій, що порушують їх право.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання суми боргу значно завищеною, припинення дій, що порушують права на користування електроенергією, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та оскаржили його в апеляційному порядку, в апеляційних скаргах просять рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати, що сума 728,46 грн., висунута ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» 28 листопада 2017 року, значно завищена і не відповідає дійсності; припинити дію, яка порушує їх право на користування електроенергією, заборонивши відповідачу відключення будинку АДРЕСА_1 від енергопостачання; стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» моральну шкоду у зв`язку з вимаганням зайвих грошей, ніж повинні платити, і попередженням відключити електропостачання від будинку ОСОБА_1 у сумі 2000 гривень і ОСОБА_2 в сумі 10000 гривень; стягнути з відповідача всі понесені ними витрати у зв`язку з судовим розглядом, у тому числі гонорар за надання юридичної допомоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним та необґрунтованим через неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи. Суд першої інстанції не врахував, що позивачі мають право, щоб суд спочатку визнав їх право не сплачувати надмірну суму, а вже потім узгодити і стягнути зайве сплачене, якщо енергопостачальник не поверне ці гроші в добровільному порядку. 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до УТСЗН Слов`янської міської ради про зупинення нарахування субсидії, за результатами заяви субсидію було скасовано з 01 січня 2017 року. При цьому у вказаній заяві ОСОБА_1 зазначала про зупинення нарахування субсидії та застосування пільги учасника бойових дій. Але пільги учаснику бойових дії призначили з 01 липня 2017 року. Якщо в цьому є провина УСЗН, то суд повинен був з`ясувати цей факт та змінити відповідача, або залучити співвідповідача. Щодо моральної шкоди, то ОСОБА_1 в судовому засіданні обґрунтувала факт завдання моральної щкоди вимаганням зайвих грошей і погрозами відключити енергопостачання.

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не надано.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, згідно якої просять розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є постачальником електроенергії до будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: будинок АДРЕСА_1 (а.с.57).

Згідно акту звірки № 5024 від 28 листопада 2017 року станом на вказану дату встановлена наявність заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_1 у сумі 728,46 грн. (а.с.3).

Згідно розрахунку за спожиту електроенергію за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2017 року за обліковим рахунком № НОМЕР_1 заборгованість за спожиту енергію за адресою АДРЕСА_1 складає 728,46 грн.; оплата нарахована за повним тарифом за спірний період (а.с.77).

З листа Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради №08-16/3654 від 11 жовтня 2018 року вбачається, що до 01 січня 2017 року ОСОБА_2 користувався субсидією за адресою АДРЕСА_1 . З 01 січня 2017 року субсидія ОСОБА_2 не призначалася (а.с.108).

Із заяви вбачається, що 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до УСЗН Слов`янської міської ради про зупинення нарахування субсидії №20737. За результатами розгляду вказаної заяви субсидію відмінено з січня 2017 року ( а.с.111,112).

З персональної облікової картки ОСОБА_2 вбачається, що останній має статус учасника бойових дій та користується відповідними пільгами.(а.с.109).

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись 14 грудня 2016 року до АТ «ДТЕК Донецькобленерго» із заявою про припинення нарахування субсидії, ОСОБА_2 не дотримався встановленого п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» порядку, оскільки питання припинення нарахування субсидії не входить до компетенції АТ «ДТЕК Донецькобленерго», а віднесено до компетенції відповідного органу соціального захисту. Позовні вимоги в частині припинення дії, яка порушує право позивачів на користування електроенергією, заборонивши відповідачу відключати будинок позивачів від енергопостачання, також не підлягають задоволенню, оскільки факт порушення прав позивачів на користування електроенергією у судовому засіданні не встановлено, доказів того, що будинок позивачів відключено від енергопостачання через наявність боргу, встановленого актом звірки від 28 листопада 2017 року, суду не надано, а тому, позовні вимоги в цій частині визнаються судом недоведеними. Наявність вини відповідача щодо спричинення позивачам моральної шкоди не встановлена.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справа здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року №848 визначено умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі відповідно до зазначеної Постанови користувалися субсидією для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг з електроенергії за адресою будинок АДРЕСА_1 .

13 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до УСЗН Слов`янської міської ради про зупинення нарахування субсидії (а.с.112).

З 01 січня 2017 року субсидія за вказаною адресою не призначалась (а.с.108, 111).

Учасникам бойових дій відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачена 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб у межах середніх норм споживання.

Оскільки в Україні ведеться Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, для призначення пільг на оплату житлово-комунальних послуг учаснику АТО потрібно перебувати на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення за місцем проживання.

З персональної облікової картки ОСОБА_2 вбачається, що останній має статус учасника бойових дій та користується відповідними пільгами.(а.с.109).

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» у разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Інформація про зазначених осіб подається підприємствам - виробникам/виконавцям житлово-комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 14 грудня 2016 року звертався до відповідача із заявою про скасування субсидії та оформлення пільги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тобто у період користування ним субсидії.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо не застосування відповідачем пільгової оплати електричної енергії позивачам, оскільки скасування субсидії не входить до компетенції відповідача та в період користування субсидією пільги не нараховуються. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині не відповідають встановленим обставинам у справі.

Відповідно до пункту 31 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, в редакції, чинній на час звернення позивачів, побутовий споживач, який має право на встановлені законодавством пільги з оплати спожитої електричної енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт. Пільгова оплата електричної енергії здійснюється з дня подання побутовим споживачем заяви. У разі коли декілька членів однієї сім`ї, які проживають разом, мають право на пільги з оплати спожитої електричної енергії, пільга надається тільки одному з членів сім`ї.

Отже, лише після оформлення пільги на користування комунальними послугами учасник бойових дій та члени його сім`ї отримають знижку, передбачену законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача після припинення субсидії із заявою про своє право на пільгу та йому з 01 листопада 2017 року призначена знижка плати за користування комунальними послугами - електроенергією.

Таким чином, за період з 01 січня 2017 року по 31 жовтня 2017 року нарахування відповідачем за користування електроенергією проводилось за повним тарифом (а.с.67).

Згідно квитанції №12027309 від 21 грудня 2017 року ОСОБА_1 сплачено заборгованість за електроенергію в сумі 722,09 грн. (а.с. 8).

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплені у частині першій статті 81 ЦПК України.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Поняття доказів зазначено у частині першій статті 76 ЦПК України. Так, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, що мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що електропостачання відповідачем до будинку позивачів в зазначений період не припинялось.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині припинення дії, яка порушує право позивачів на користування електроенергією, заборонивши відповідачу відключати будинок позивачів від енергопостачання, не підлягають задоволенню, оскільки факт порушення прав позивачів на користування електроенергією у судовому засіданні не встановлено, доказів того, що будинок позивачів відключено від енергопостачання через наявність боргу, встановленого актом звірки від 28 листопада 2017 року, суду не надано.

Рішенням суду щодо відмови у стягненні моральної шкоди судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: характеру правопорушення; глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інших обставин, які мають істотне значення.

Під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Доведенню підлягають: наявність моральної шкоди; протиправність діяння її заподіювана; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана; наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

Виходячи з відсутності доказів незаконних дій або бездіяльності відповідача, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення моральної шкоди, тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд не приймає до уваги.

З урахуванням викладеного доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Судді І.В. Кішкіна

М.С. Будулуца

А.В. Гапонов

Повний текст постанови складено 20 серпня 2019 року

Суддя-доповідач І.В.Кішкіна