1Справа № 335/7338/19 2/335/2156/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря: Жечевої А.В., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про затвердження мирової угоди від 16.07.2019 року, укладеної між ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості .

Ухвалою від 31.07.2019 року відкрито спрощене провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості.

До судового засідання позивач та відповідач надали суду заяву про затвердження мирової угоди та мирову угоду від 16.07.2019 року, за умовами якої: ОСОБА_1 та ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» уклали мирову угоду про наступне ТОВ «Юридична компанія «Василиск» передає у рахунок боргу ОСОБА_1 належне йому на підставі Свідоцтва про власність №29 від 28.05.1997 року вбудоване приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 відмовляється від заявлених позовних вимог у цивільній справі №335/7338/19 . За даною мировою угодою право власності на вбудоване приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , переходить ОСОБА_1 після затвердження мирової угоди судом.

У судовому засіданні позивач просить мирову угоду затвердити. Наслідки затвердження угоди йому відомі.

В судове засідання відповідач не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Подав до суду відгук, в якому просить затвердити мирову угоду, укладену з ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали заяви учасників справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони просять визнати мирову угоду за якою відповідач в рахунок погашення заборгованості за договором передає у власність позивачу нерухоме майно.

Проте між сторонами склалися правовідносини, що ґрунтуються на умовах договору на правове обслуговування.

Нерухоме майно, а саме: вбудоване приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 прав та обов`язків сторін за договором на правове обслуговування не стосувалися, і предметом позову у цій справі не є.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу повернення заборгованості за договором та саме наведені обставини визначили предмет спору, питання щодо визнання права власності на нежитлову будівлю не є предметом розгляду суду.

Тобто, сторони фактично просять узаконити перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення відчуження майна.

Сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін. Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до предмету спору.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову, умови мирової угоди не пов`язані зі спірними правовідносинами.

Крім того, задля здійснення переходу права власності на нерухоме майно, законом визначено спеціальний нотаріальний порядок, і право власності у набувача нерухомого майна виникає з моменту нотаріального посвідчення правочину за ч.3 ст.334 ЦК України.

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, суперечить закону, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжити судовий розгляд справи по суті.

Керуючись ч. 5 ст. 207, ст. ст. 260, 261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні мирової угоди, укладеної 16 липня 2019 року, між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «ВасилисК», поданої до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя - відмовити.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи № 335/7338/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Юридична компанія «ВасилисК» про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова