Справа № 450/2672/19 Провадження № 2-н/450/99/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В. Є., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей,

в с т а н о в и в:

07 серпня 2019 року заявник звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що у видачі заявнику судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За п. 5 зазначеної норми судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 183 та ч. 3 ст. 184 СК України судовий наказ може бути виданий на стягнення аліментів або у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, або у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з прохальної частини заяви про видачу судового наказу, заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника на її користь аліменти на утримання двох її дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відтак, суд приходить до висновку, що таке поєднання вимог є таким, що суперечить п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, у видачі судового наказу ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 слід відмовити.

За ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 161, 165, 166ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дітей.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В. Є.