Головуючий у 1-й інстанції Мельник І.Г.
Доповідач Мальцева Є.Є.
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мальцевої Є.Є.

суддів Лісового О.О., Гаврилової Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення затрат, витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку,

В С Т А Н О В И В :

04 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь грошові кошти, витрачені нею на проведення будівельних, ремонтних робіт та інших поліпшень у будинку АДРЕСА_1 , за період з 1996 року по 17 серпня 2013 року в сумі 169037 гривень, а також судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2019 року вирішено справу 265/4305/18 провадження 2/265/1409/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення затрат, витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку надіслати за підсудністю для розгляду до Володарського районного суду Донецької області.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просила скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою справу направити до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя для вирішення питання про відкриття провадження.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що поданий нею позов про стягнення затрат витрачених на будівництво, ремонт та поліпшення будинку за своєю правовою природою випливає з боргових правовідносин, а тому суд помилково застосував до нього правила визначені ч.1 ст.130 ЦПК України, щодо виключної підсудності стосовно нерухомого майна.

Вважає, що її позов не підпадає під жодну із вказаних категорій справ, щодо яких застосовуються правила виключної підсудності зазначені у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01 березня 2013 року.

До того позивачем не ставиться питання про визнання права власності на відповідний житловий будинок, або його частку, ні про право користування вказаним житловим будинком або його часткою, а відповідно, до поданої нею позовної заяви повинні застосовуватись загальні правила підсудності.

Справа розглядається в суді апеляційної інстанції за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України, з особливостями, встановленими главою 1 «Апеляційне провадження», без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України, яка визначає виключну підсудність, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явленні щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Направляючи справу за підсудністю для розгляду до Володарського районного суду Донецької області, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено позов стосовно стягнення грошових коштів, витрачених на проведення будівельних, ремонтних робіт та інших поліпшень саме об`єкту нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , який знаходиться на території, на яку поширюється територіальна юрисдикція (підсудність) Володарського районного суду Донецької області, та для якого поширюється дія правила про виключну підсудність, підстави для застосування правил альтернативної підсудності, визначені ст. 28 ЦПК України, відсутні.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Частиною 3 статті 31 ЦПК України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні предмету спору судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства.

Неможливо погодитися із доводами апеляційної скарги щодо невірної оцінки судом першої інстанції природи позову. Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що вони є такими, що виникають із приводу нерухомого майна: оскільки предметом є стягнення грошових коштів, витрачених на проведення будівельних, ремонтних робіт та інших поліпшень будинку. А та обставина, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підпадають під перелік прикладів, наведених в п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», не впливає на висновок суду, оскільки неможливо вичерпно зазначити усі види спорів, що виникають із приводу нерухомого майна.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення порушення судом першої інстанції норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає апеляційних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Є.Є. Мальцева

Судді Г.Л. Гаврилова

О.О. Лісовий