Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Стрельбицького П.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференц зв`язку цивільну справу ЄУН № 336/2555/19 пр. 2/336/2210/2019 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, адвокат Стефківський В.І. в інтересах ОСОБА_2 23.04.2019 року звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із вказаним позовом.

В позовній заяві зазначено, що 16 серпня 2017 року, близько 13 год. 10 хвилин, в районі 312 км автодороги Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 загинула.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало те, що водій автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault Kangoo , д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

В зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу № АК/1687663 в Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, ОСОБА_2 , яка є донькою загиблої ОСОБА_5 , звернулась до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з заявою про відшкодування моральної шкодив розмірі 19 200,00 грн., що становить 1/2 загального розміру такого відшкодування.

Заяву про виплату страхового ПАТ «НАСК «ОРАНТА» отримано 27.12.2017р. Однак, по день звернення до суду з позовом страхова виплата здійснена не була.

Як вказує позивач нею заявляються вимоги про стягнення 1/2 частини загального розміру страхового відшкодування у розмірі 19200 грн. у зв`язку з тим, що у загиблої ОСОБА_5 , крім доньки ОСОБА_2 є і син ОСОБА_6 який в свою чергу теж має право на частину такого відшкодування.

В позові також зазначено, що своїм листом № 09-02-09/6817 від 29.12.2017р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» безпідставно вимагало від потерпілої особи надання копії Постанови суду щодо притягнення до відповідальності винного в ДТП водія, оскільки Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів обов`язку надання такої постанови потерпілою особою не передбачено.

Як вважає позивач, страховик, у відповідності до п. 34.1 ст. 34 Закону зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Посилаючись на норми ч.2 ст. 1188 ЦК України позивач вказує, що загиблою в дорожньо-транспортній пригоді є третя особа пасажир ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , отже, відповідно наведеної норми, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 настає незалежно від його вини. Таким чином, відсутність постанови суду про притягнення до відповідальності винного в ДТП водія жодним чином не звільняє ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від обов`язку по виплаті потерпілій особі страхового відшкодування.

Позивач також посилаючись на норми статей 543, 1190 ЦК України, вказав, що скориставшись своїм правом вибору боржника, пред`явив свої вимоги саме до Відповідача, так як саме Відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з винних дій якого й було завдано шкоду.

Посилаючись на порушення відповідачем норм ЦК України та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», щодо строків виплати страхового відшкодування так і його розміру, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її матері в розмірі 19200 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн.

26.04.2019 року судом було прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 23.05.2019 року судом було задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку надання відзиву на позовну заяву та відкладення підготовчого судового засідання.

29.05.2019 року представником відповідача було надано відзив на позовну заяву. За змістом відзиву ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заперечує проти позову у повному обсязі. Представник відповідача вказав, що у своїй діяльності Страхова компанія в першу чергу керується спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

24.05.2019 року на підставі страхового акту № ОЦВЗ-17-13626/1 від 23.05.2019 року Позивачу було виплачено страхове відшкодування.

Оскільки ДТП, що сталась 16.08.2017 року, розглядалась у кримінальному провадженні, то перебіг строку 90 днів для прийняття Відповідачем рішення про здійснення страхового відшкодування згідно приписів п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV припинився.

18.03.2019 року потерпілим у цій ДТП ОСОБА_4 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надано рішення Запорізького районного суду Запорізької області про закриття кримінального провадження № 0001223, яке набрало законної сили 21.02.2019 року. З 18.03.2019 року почався перебіг строку 90 днів для прийняття Відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування, який згідно із Законом №1961-IV є обов`язковим для Відповідача і Позивача.

Відповідач вказує, що на момент звернення до суду 23.04.2019 року Позивач помилково вважав, що Відповідач порушив або не визнає його право на отримання страхового відшкодування, оскільки, що з 18.03.2019 року до 23.04.2019 року пройшло менше, ніж 90 днів.

Смерть ОСОБА_5 була спричинена внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є дві особи водії двох транспортних засобів. Таким чином, розмір страхового відшкодування моральної шкоди Позивачу згідно п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-IV дорівнює 9600,00 гривень (19200,00 : 2 = 9600,00).

Для отримання Позивачем страхового відшкодування, пов`язаного із смертю потерпілого, не було необхідності і правових підстав звертатись до суду із позовом проти ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Тому вимоги щодо стягнення 4500,00 гривень витрат на правничу допомогу вважають безпідставними.

Як зазначив представник, деліктне зобов`язання, яке виникло у Відповідача перед Позивачем 16.08.2017 року внаслідок ДТП, на момент розгляду судом припинено виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

18.06.2019 року представником позивача надано відповідь на відзив на позовну заяву, а також надано заяву про уточнення позовних вимог.

25.06.2019 року представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 02.09.2019 року, що було проведено в режимі відеоконференц зв`язку з Апеляційним судом Львівської області, представник позивача, адвокат Стефківський В.І. підтримав уточнені позовні вимоги про стягнення недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 9600 грн., а також стягнення витрат на правничу допомогу, з мотивів, що вже були вказані у позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні 02.09.2019 року представник відповідача ОСОБА_7 заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

Дослідивши надані сторонами письмові докази, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд на їх підставі встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

16 серпня 2017 року, близько 13 год. 10 хвилин, в районі 312 км автодороги Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало те, що водій автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 не впевнившись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху вліво, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем марки Renault Kangoo , д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 загинула.

16.08.2017 року за наслідками ДТП порушено кримінальне провадження, яке кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України та відомості про нього внесено до ЄРДР за № 0001223. (а.с.18)

30.09.2017 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, складено обвинувальний акт та направлено його для розгляду до Запорізького районного суду Запорізької області.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу № АК/1687663 в Публічному акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія ОРАНТА, що підтверджується витягом (а.с. 19).

27.12.2017 року представником Позивача ОСОБА_2 , яка є донькою загиблої ОСОБА_5 подано до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заяву про страхове відшкодування моральної шкодив розмірі 19 200,00 грн., що становить 1/2 загального розміру такого відшкодування. Позивачу у страховій виплаті відмовлено не було.

06.01.2019 року ОСОБА_8 , який є батьком позивача і винуватцем ДТП помер. У зв`язку з чим ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/3075/17 пр. 1-кп/317/25/2019 від 16.08.2017 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого. (а.с. 36-38).

18.03.2019 року потерпілим у цій ДТП ОСОБА_4 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надано рішення Запорізького районного суду Запорізької області про закриття кримінального провадження № 0001223, яке набрало законної сили 21.02.2019 року. (а.с. 67-68).

23.04.2019 року представник Позивача подав до Шевченківського районного суду позовну заяву про стягнення з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» страхового відшкодування. (а.с. 1)

24.05.2019 року на підставі страхового акту № ОЦВЗ-17-13626/1 від 23.05.2019 року Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі, 9600 грн. про що свідчить копія страхового акту, платіжне доручення № 28217 від 24.05.2019 року та витяг з реєстру безготівкових термінових переказів № 96 від 24.05.2019 року (а.с.62-64)

Відповідно до ст.. 55 Конституції України: «Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань»

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України

Згідно статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Частина 1 статті 13 ЦК України визначає, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

З огляду положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а страховиком.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Згідно з ч.2 ст.999 Цивільного кодексу України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» За змістом ст. 2 Закон № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Таким чином відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснює страхові виплати на підставі та в порядку, визначеному Законом № 1961-IV, Цивільним кодексом України, враховуючи умови полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У разі настання страхового випадку відповідно до ст. 22 Закону №1961-IV страховик у межах страхових сум , зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.35 Закону №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Стаття 36 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регламентує порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати:

- в п. 36.1. ст. 36 зазначено - страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, -МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати);

- в п. 36.2 ст. 36 Закону вказано - Страховик (МТСБУ) за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в кримінальному провадженні, перебіг строку прийняття рішення страховиком про здійснення або про відмову у здійсненні страхового відшкодування припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Закон №1961-IV є спеціальним законом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і має пріоритет перед іншими законодавчими актами України в регулюванні цих відносин.

Системний аналіз наведених правових норм доводить, що Відповідачу Законом №1961-IV для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування у випадку порушення кримінального провадження встановлено строк 90 днів з дати, коли йому стало відомо про набрання рішенням у цьому кримінальному провадженні законної сили.

16.08.2017 року внаслідок ДТП між Позивачем та Відповідачем виникли деліктні правовідносини. 16.08.2017 року порушено кримінальне провадження. 27.12.2017 року подано заяву про страхове відшкодування.

Оскільки ДТП, що сталась 16.08.2017 року, розглядалась у кримінальному провадженні, то перебіг строку 90 днів для прийняття Відповідачем рішення про здійснення страхового відшкодування згідно приписів п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV припинився.

18.03.2019 року потерпілим у цій ДТП ОСОБА_4 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було надано рішення Запорізького районного суду Запорізької області про закриття кримінального провадження № 0001223, яке набрало законної сили 21.02.2019 року. З 18.03.2019 року почався перебіг строку 90 днів для прийняття Відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування, який згідно із Законом №1961-IV є обов`язковим для сторін.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду 23.04.2019 року Позивач помилково вважав, що Відповідач порушив або не визнав його право на отримання страхового відшкодування, оскільки з 18.03.2019 року до 23.04.2019 року пройшло менше, ніж 90 днів.

24.05.2019 року на підставі страхового акту № ОЦВЗ-17-13626/1 від 23.05.2019 року Позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі, 9600 грн., тобто така виплата здійснена страховиком у строк визначений п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду що були викладені у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц: страховик у деліктних правовідносинах, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди.

Відповідно до змісту позовної заяви Позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (Відповідач) 19200,00 гривень страхового відшкодування моральної шкоди, пов`язаної із смертю матері ОСОБА_5 . ОСОБА_5 загинула внаслідок ДТП. Вона була пасажиром в автомобілі, водій якого порушив правила дорожнього руху. Позивач просить стягнути половину страхового відшкодування моральної шкоди з урахуванням того, що у загиблої ОСОБА_5 ще є син.

В своїй позовній заяві та поясненнях позивач вказує, що шкода була спричинена внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки та посилається на ст. 541 ЦК України «Солідарне зобов`язання». Вказує, що скориставшись своїм правом вибору боржника, пред`явив свої вимоги саме до Відповідача, так як саме Відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з винних дій якого й було завдано шкоду.

Таке посилання є хибним оскільки до правовідносин що виникли між сторонами застосовується спеціальний закон № 1961-IV, а ст. 541 ЦК України не регулює правовідносини між Позивачем і Відповідачем.

Правовідносини між Позивачем і Відповідачем, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04р. № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV). ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснює страхові виплати виключно на підставі Закону № 1961-IV та в порядку, визначеному цим Законом, враховуючи умови полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Більше того, якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону (стаття 2 Закону № 1961-IV).

Правовідносини між Позивачем та особою, відповідальність якої була застрахована (водієм), регулюються загальними нормами права, зокрема ст. 1194 ЦК України.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

ПАТ «НАСК «ОРАНТА» несе свою частину відповідальності у випадку ДТП, страхове відшкодування розраховується згідно вимог Закону № 1961-IV та виплачується в порядку, встановленому цим Законом. Особа, відповідальність якої була застрахована (водій), несе відповідальність згідно вимог ЦК України.

Таким чином, деліктні правовідносини між Позивачем і страхувальником (водієм), Позивачем і ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (страховиком) регулюються різними нормативно-правовими актами. Тому страховик і страхувальник не несуть солідарну відповідальність у деліктних правовідносинах, які виникли внаслідок ДТП.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про правильне застосування норм права: «Законодавство України не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди». (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 308/3162/15-ц, провадження № 14-178 цс 18, п. 87).

Позивач помилково розрахувала розмір страхового відшкодування з огляду на приписи нормативно-правових актів України.

За змістом ч.2 ст.1188 Цивільного кодексу України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки завдано шкоди іншим особам (у нашому випадку пасажиру), особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону №1961-IV якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Смерть ОСОБА_5 була спричинена внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки, відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є дві особи водії двох транспортних засобів

Таким чином, розмір страхового відшкодування моральної шкоди Позивачу згідно п. 27.3 ст. 27 Закону №1961-IV дорівнює 9600,00 гривень з розрахунку:

Дата ДТП - 16.08.2017 р.; розмір мінімальної заробітної плати на дату ДТП 3200 грн. Загальний розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 12 мінімальних заробітних плат становить 38400грн. 1/2 частина вказаної шкоди складає 19200 грн. оскільки на неї претендує позивачка, що є донькою загиблої та син загиблої ОСОБА_5

Розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню саме з відповідача, після поділу на кількість осіб що відповідальні за заподіяння шкоди (2 особи водії т/з) складає 9600,00 грн. (19200,00 : 2 = 9600,00)

Позивач у своєму позові також вказує, що Відповідач листом № 09-02-09/6817 від 29.12.2017 року безпідставно вимагав надати копію постанови суду щодо притягнення до відповідальності винного у ДТП водія.

Пунктом 34.1. ст. 34 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено: страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання подій що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей. необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Пунктом 33-1.2. ст. 33-1 цього ж Закону передбачено: на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов`язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров`я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров`я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди.

Згідно з п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону №1961-IV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема: надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

Проте рішення у кримінальному провадженні є процесуальним документом. Враховуючи, що страховик не є учасником кримінального провадження, він відповідно до норм КПК України не має права на отримання таких документів.

Водночас, згідно з п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону №1961-IV страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, зокрема: надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа.

Оскільки ДТП, що сталася 16.08.2017 р., розглядалась в кримінальній справі, то перебіг строку прийняття рішення страховиком припинився на законних підставах.

Проте, позивач ОСОБА_2 , як особа зацікавлена у отриманні страхової виплати та відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону №1961-IV, як особа, що зобов`язана сприяти страховику, жодних документів по кримінальному провадженню до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» станом на дату подання цивільного позову, не надавала, що зокрема підтверджується матеріалами справи і не спростовано позивачем.

Таким чином, враховуючи, що страхова виплата Позивачці ОСОБА_9 була сплачена відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у передбачений законом строк, у повному обсязі, що складає 9600 грн. яку було розраховано у відповідності до Закону №1961-IV, при цьому відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не допускав порушень прав позивача, суд приходить до висновку, що позов заявлено необґрунтовано, він не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно норм ч. 1 ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенню позовних вимог ОСОБА_2 , понесені нею витрати на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі: ст.. 2, ст. 22, п. 27.3 ст. 27, ст.. 31, п. 33-1.1, п.33-1.2 ст. 33, п. 34-1 ст.34, ст.. 35, п.п. 36.1, 36.2 36.3 ст. 36, Закону України №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.. 11-15, 22, 541,543,599,999,1088,1166-1168,1190,1194 ЦПК України, ст. ст. 10, 59-61, 206, 209, 211, 223, 247, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Повний текст рішення складено 12.09.2019 року.

Суддя: І.Б. Жупанова