Провадження № 2/679/361/2019
Справа № 679/1122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Нетішин цивільну справу №679/1122/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначила, що 23.11.2012 року вона стала власником квартири АДРЕСА_1 , придбавши квартиру за договором купівлі-продажу. Право власності на придбану квартиру було зареєстроване в КП НМР «БТІ» 27.11.2012 року за реєстраційним номером 9831481. В грудні 2015 року у відповідачки ОСОБА_2 в черговий раз виникли проблеми в сім`ї і вона попросила здати їй в найм кімнату в її квартирі. Вказує, що вона погодилась і вони уклали договір найму житлового приміщення, а відповідачка отримала в користування одну із кімнат в квартирі та зареєструвалась у ній. Стверджує, що у зв`язку із тим, що у неї виникла необхідність розпоряджатися її квартирою вона попередила відповідачку про розірвання договору найму житлового приміщення з 01.06.2019 року. Отримавши попередження про розірвання договору, відповідачка кімнату в квартирі звільнила, ключі від квартири віддала, проте продовжує бути зареєстрованою в квартирі. Вважає, що право відповідачки на користування квартирою припинилось в зв`язку із розірванням договору житлового найму, а вона має право користуватись та розпоряджатись квартирою на власний розсуд , тому просить усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом визнання відповідачку такою, що втратила право користування її квартирою.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а справу розглядати без її участі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просить його задовольнити, а справу слухати за відсутності відповідачки та її представника.

У відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з відсутністю сторін.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, суд встановив наступні обставини справи та дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 23.11.2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Нетішинського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л.Я. за №2430 від 27.11.2012 року та витягу про державну реєстрацію №36423877 від 27.11.2012 року комунального підприємства Нетішинської міської ради «БТІ», квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві приватної власності належить для ОСОБА_1

25.12.2015 року позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 уклали договір найму житлового приміщення.

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 договору, позивачка ОСОБА_1 передає за договором найму кімнату розміром 11.5 кв.м. в квартирі за адресою: по АДРЕСА_3 , а відповідачка ОСОБА_2 приймає в тимчасове користування вказану кімнату на умовах узгоджених сторонами в даному договорі.

Згідно з пунктом 4.3. договору, в разі вручення попередження про розірвання договору, договір втрачає силу з дня наступного за днем вказаним в попередженні.

Відповідно до листа-попередження від 01.03.2019 року, адресованого відповідачці ОСОБА_2 , представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_3 отримала його 01.03.2019 року.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років.

Згідно з ч.1 ст.822 ЦК України, у разі спливу строку договору найму житла наймач має переважне право на укладення договору найму житла на новий строк. Не пізніше ніж за три місяці до спливу строку договору найму житла наймодавець може запропонувати наймачеві укласти договір на таких самих або інших умовах чи попередити наймача про відмову від укладення договору на новий строк. Якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк.

Відповідно до ч.3 ст.825 ЦК України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

Таким чином, позивачка попередила відповідачку про розірвання договору найму житлового приміщення 01.03.2019 року.

Згідно зі ст. 826 ЦК України у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (частина 4 статті 9 ЖК України).

Згідно зі статтею 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачка позов визнала, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про стягнення судового збору вирішити відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.391, 405, 825, 826 ЦК України, ст.72 ЖК УРСР, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.12, 141, 142, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок сплаченого нею судового збору відповідно до квитанції №ПН1597162 від 07.02.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування судових витрат 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до ч.1 п.15 п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони у справі №679/1122/19:

Позивачка: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідачка: ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення складено 27.08.2019 року.

Суддя Б.І. Базарник