УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

"21" серпня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Київської області про визначення розміру майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

До Києво-Святошинського районного суду Київської області звернувся представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Баховський М.М. із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду в порядку ст. 12 Закону України «Про порядку відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативну-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», в якій просить визначити розмір майнової шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури в сумі 112185,93грн, відшкодування якої здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 січня

2019 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Київської області про визначення розміру майнової шкоди.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 березня

2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Київської області про визначення розміру майнової шкоди передано за територіальною підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва.

07 серпня 2019 року вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту заяви,предметом спору є визначення розміру майнової шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури.

Відповідно до частини 2статті 27 ЦПК України Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 4 ст. 28 ЦПК України, позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Звертаючись суду, ОСОБА_1 зазначив своє місце проживання: АДРЕСА_1 , з долученої до заяви копії паспорту ОСОБА_1 вбачається, що 04 грудня 2009 року його місце проживання було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до інформації Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА», одержаної судом 12 та 20 серпня 2019 року, ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим по м. Києву не значиться.

Як убачається із заяви, місцезнаходження відповідача Державної казначейської служби України - м.Київ, вул. Бастіонна, 6, відповідача Прокуратури Київської області - м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, що відноситься до адміністративної території Печерського району м.Києва.

Отже, за правилами підсудності, передбаченими ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ЦПК України вимоги позивача до відповідача територіально не підсудні Дніпровському районному суду

м. Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом(стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання позивача в м . Києві, враховуючи місцезнаходження відповідачів, суд приходить до висновку про передачу вказаної цивільної справи до Печерського районного суду м.Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 31, 260, 353, 354 ЦПК України -

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Київської області про визначення розміру майнової шкоди - передати на розгляд до Печерського районного суду м.Києва (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 15).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: