Справа № 349/1288/19
Провадження № 2/349/426/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
22 серпня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

учасники судового провадження:

представник позивача адвокат Окуневич М. В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Скло-Пак» про стягнення середньомісячного заробітку за час проходження строкової військової служби,

ВСТАНОВИВ:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
29 липня 2019 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Окуневич М.В. звернувся до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Скло-Пак» (далі - ТзОВ ВКФ «Скло-Пак») про стягнення середньомісячного заробітку за час проходження строкової військової служби за період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року в сумі 59 316,88 грн.

Обґрунтував позов тим, що працював готувачем шихти у ТзОВ ВКФ «Скло-Пак». 02 жовтня 2018 року його призвано на строкову військову службу. 01 жовтня 2018 року він подав до ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» заяву про звільнення з роботи з 03 жовтня 2018 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням місячної заробітної плати.

03 жовтня 2018 року ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» звільнило ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з призовом на військову службу згідно з п. 3 ст. 36 КЗпП України.

26 березня 2019 року ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» відмовило ОСОБА_1 у виплаті середньомісячного заробітку за час проходження військової служби, з тієї підстави, що для отримання такої виплати він повинен був би подати заяву про звільнення з роботи з 11 жовтня 2018 року, тобто з дати призову, вказаної в повістці.

Таку відмову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки він був призваний на військову службу в особливий період, а тому відповідно до ч. 3 ст. 119 КЗпП України за ним повинно було зберегтися місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві.
Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь59 316, 88 грн середнього заробітку за час строкової військової службиза період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Окуневич М. В. позов підтримав з підстав наведених у позовній заяві. Додатково пояснив, що середній заробіток за час строкової військової служби розраховано за кількістю календарних днів за період з 11 жовтня 2018 року по дату подання до суду позовної заяви. На даний час ОСОБА_1 продовжує проходити військову службу.

ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» не подало до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» явку свого представника у судове засідання не забезпечив і про причину неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з викликом сторін в судове засідання на 22 серпня 2019 року.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази.
Заслухавши вступне слово представника позивача та дослідивши письмові докази, судом встановлено такі фактичні обставини справи.
В заяві від 01 жовтня 2018 року адресованій ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» Пшеницький І.М. просив звільнити його з роботи з 03 жовтня 2018 року у зв`язку з призовом на строкову військову службу із збереженням місячної заробітної плати.

Витягом з книги протоколів засідань призовної комісії підтверджується, що 02 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, призвано на строкову військову службу в зенітно-ракетні частини, зараховано до команди АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» № 113 від 03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звільнено 03 жовтня 2018 року з роботи готувача шихти на підставі п. 3 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з призовом на військову службу .

Згідно з повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 №2028 від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 був призваний на строкову військову службу 11 жовтня 2018 року в команду К-9206.

А як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_1 № 1307 від 16 листопада 2018 року ОСОБА_1 прийнятий на строкову військову службу у військову частину НОМЕР_1 з 12 жовтня 2018 року.

ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» в листі № 167 від 26 березня 2019 року у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 про причини невиплати ОСОБА_1 середньомісячного заробітку у зв`язку з призовом та проходженням строкової військової служби , а також грошової допомоги в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, повідомило, що для набуття права для виплати середньої заробітної плати ОСОБА_1 повинен був подати заяву на увільнення від роботи з 11 жовтня 2018 року, з дати призову, вказаної в повістці. Також в листі зазначено, що ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Платіжним дорученням № 5506 від 26 березня 2019 року підтверджується виплата ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» Пшеницькому І. М. 3 524,00 грн. грошової допомоги.

4. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є призов або вступ працівника або власника фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 119 КЗпП України передбачено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 17 березня 2014 року був затверджений Указ Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», який набрав чинності 18 березня 2014 року. Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні почав діяти особливий період.
Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України від 15 січня 2015 року, який набрав чинності 20 січня 2015 року, оголошено проведення часткової мобілізації, доведено до відома керівників органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, що згідно зі статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтею 119 КЗпП України за громадянами України, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, закріплені гарантії щодо збереження за ними місця роботи (посади).
Згідно з висновком Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 205/1993/17-ц особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.
Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Частиною 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, призвані на військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частиною третьою та четвертою статті 119 КЗпП України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».
Отже, за ОСОБА_1 , який був призваний на військову службу 11 жовтня 2018 року, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в якому він працював на час призову.
Середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 № 100.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана ця виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.
В п.5 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати зазначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
На підставі довідки ТзОВ ВКФ «Скло-Пак» № 138 від 13 березня 2019 року суд визначив, що середньоденний заробіток ОСОБА_1 за останні 2 календарні місяці роботи (серпень, вересень 2018 року) дорівнював: (4 570,68 грн. + 4 570,68 грн.) / (22 робочих дні + 20 робочих дні) = 207,76 грн.

Отже, середній заробіток ОСОБА_1 за час строкової військової службиза період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року (по дату подання позову до суду) дорівнює добутку суми робочих днів за вказаний період на середньоденний заробіток: (14 + 22 + 20 +21 + 20 + 20 + 20 + 22 + 18 + 21) х 207,76 грн. = 41 136,48 грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачазаробітної плати за один місяць у розмірі 4 570,68 грн
Згідно п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору, на підставі ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265, 268, 274, 280-282, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Скло-Пак» про стягнення середньомісячного заробітку за час проходження строкової військової служби задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Скло-Пак» на користь ОСОБА_1 41 136,48 (сорок одну тисячу сто тридцять шість гривень 48 коп.) середнього заробітку за час строкової військової службиза період з 11 жовтня 2018 року до 29 липня 2019 року, із яких підлягають відрахуванню встановлені законодавством України податки, збори та обов`язкові платежі.
Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць у розмірі 4 570,68 грн. підлягає негайному виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Скло-Пак» на користь Державної судової адміністрації України, вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 26255795) з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу 22030106 768, 40 грн. судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Рогатинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: с.Кутці Рогатинський район Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Скло-Пак», місцезнаходження: Івано-Франківська область, м. Рогатин, вул. Д.Галицького,1, .

Повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя Р. Г. Могила