Провадження № 22-ц/801/1755/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуСправа № 127/30836/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

секретар : Шевчук К.І.

за участю: представника позивача - адвоката Андрейківа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №4 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в режимі відеоконференції цивільну справу № 127/30836/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Вохмінової О.С.,

в с т а н о в и в:

04.12.2018 рокуТовариство з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» звернулося у Вінницький міський суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що 10.04.2013 року ТОВ «ПоршеМобіліті» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 50008496, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 690,38 грн., що станом на дату укладення договору було еквівалентно 12 363,75 доларам США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою та з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки Volkswagenмоделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску. Відповідач зобов`язався повернути кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з графіком погашення кредиту, що становить невід`ємну частину Договору. Розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку.

Виконання зобов`язання за договором забезпечувалося заставою на підставі укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу № 50008496 від 16.04.2013 року, за яким у заставу було передано автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску.

Згідно з п.1.4.2, п.2.4, 2.5 умов кредитування, повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та в терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30 на 360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому, умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.

Відповідно до п.3.2.1 умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач у вересні 2015 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі № 127/20704/15-ц за позовом ТОВ «ПоршеМобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом його вилучення на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору № 50008496 від 10.04.2013 року на загальну суму 354 104,23 грн., яка складається з загальної суми заборгованості за кредитом розміром 268 798,50 грн., штрафу в розмірі 36 925,22 грн., пені в розмірі 1 028,14 грн., 3% річних в розмірі 12 023,12 грн., втрат від інфляції у розмірі 2 896,34 грн., збитків у розмірі 32 432,91 грн. та подальшого його продажу його з публічних торгів на умовах, визначених у п.5.4 договору застави транспортного засобу № 50008496 від 16.04.2013 року для задоволення вимог ТзОВ «ПоршеМобіліті». Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» судовий збір в розмірі 5 999,85 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до цього рішення суду, ОСОБА_2 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача у справі № 127/20704/15-ц, оскільки він на час розгляду справи був уже власником спірного автомобіля (а/с 97).

Заборгованість за кредитним договором на момент звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави складалася з:

- 5 493,67 грн. - загальної суми невиконаних грошових зобов`язань відповідача за несплаченими щомісячними платежами за грудень 2014 року та за січень 2015 року;

- 222 700,89 грн. - суми кредиту за договором, за виключенням заборгованості протягом грудня 2014 року та січня 2015 року, яка підлягала поверненню і становила еквівалент 8 709,46 доларів США (рядок 21 Графіку погашення кредиту), відповідно до обмінного курсу валют - 25570 грн./доларів США ПАТ «КредіАгріколь Банк» (чинного станом на день підготовки заяви про збільшення позовних вимог);

- 40 603,94 грн. - плати за користування кредитом за період з 01.02.2015 року по 24.11.2016 року;

- 36 925,22 грн. - загальної суми штрафних санкцій за договором за порушення відповідачем п.п. 8.2, 8.3, 8.4 договору.

- 1 028,14 грн. - пені;

- 12 023,12 грн. - 3% річних;

- 2 896,34 грн. - втрат від інфляції;

- 32 432,91 грн - збитків, що в загальному і склало 354 104,23 грн.

26.06.2017 року старшим державним виконавцем Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області було відкрито виконавче провадження № 54202858 для виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі № 127/20704/15-ц про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску.

В процесі здійснення даного виконавчого провадження було звернуте стягнення на предмет застави та 19.08.2017 року на рахунок позивача перераховано 178 109,01 грн. Однак, отриманих коштів було недостатньо для погашення заборгованості за кредитним договором (354 104,23 - 178 109,01 = 175 995,22 грн.), а саме: не вистачило 175 995,22 грн.

Згідно з умовами кредитного договору № 50008496 від 10.04.2013 року, процентна ставка становить 9,9%.

У справі № 127/20704/15-ц проценти за користування кредитними коштами були розраховані за період з 01.02.2015 року по 24.11.2016 року.

Оскільки кошти внаслідок реалізації предмета застави були отримані позивачем лише 19.08.2017 року, він нарахував проценти за користування кредитними коштами з 25.11.2016 року по 18.08.2017 року. Враховуючи, що за період з 25.11.2016 року по 18.08.2017 року сума кредиту, яка підлягала сплаті, становила 222 700,89 грн, кількість днів прострочення сплати суми кредиту за вказаний період становить (25.11.2016 року - 18.08.2017 року) 267 днів, розмір процентів за користування кредитними коштами позивач розрахував наступним чином: 222 700,89 х 9,9% х 267 : 360 = 16 351,81 грн.

Крім того, враховуючи розмір заборгованості після реалізації предмета застави - 175 995,23 грн. позивач нараховував проценти за користування кредитними коштами з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року за 389 днів із розрахунку 9,9% річних - 18 827,09 грн. (175 995,22 х 9,9% х 387 : 360= 18 827,09 грн.)

На думку позивача, загальна сума основного боргу відповідача за кредитним договором на дату написання даної позовної заяви складає: 211 174,12 грн. (175 995,22 + 16 351,81 грн. + 18 827,09 = 211 174,12 грн. )

Також позивач вважає, що відповідач зобов`язаний нести відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання згідно із ст. 625 ЦК України, а саме:

3% річних за 389 днів прострочення сплати зобов`язання на суму 175 995,22 грн. з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року становить 5 627,03 грн.;

інфляційні втрати від інфляційних процесів за період з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року на суму прострочення 175 995,22 грн., при сукупному індексі інфляції - 1,090, становлять 15 839,57 грн.

Розрахунок судових витрат позивача: 3 489,61 грн.- судовий збір (квитанція про сплату від 20.09.2018 року) та 6 000 грн. - витрати на правничу допомогу (акт наданих послуг від 28.09.2018 року до договору про надання правової допомоги від 12.03.2018 року та платіжне доручення від 03.10.2018 року)

Таким чином, відповідно до ст..ст. 625, 1048, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» основну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 211 174,12 грн., 3% річних - 5 627,03 грн. та інфляційних - 15 839,57 грн., а загалом - 232 640,72 грн. і судові витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2019 року у задоволенні позову ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовлено.

Дане рішення грунтується на нормах ст.ст. 11, 15, 16, 526, 625, 629, 1050, ч.1 ст. 1054, ч.1 ст. 1049 ЦК України та правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладеній у Постанові від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц; у Постанові від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц; у Постанові Верховного Суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року; ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 263-265 ЦПК України. При цьому суд вважає безпідставним обгрунтування позивачем нарахування процентів за користування кредитом за період з 25.11.2016 року по 18.08.2017 року і за період з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року через наявність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі №127/20704/про звернення стягнення на предмет застави, оскільки ним змінено строк виконання зобов`язання за кредитним договором і право кредитора на нарахування процентів у відповідності до ч.2 ст. 1050 ЦК України, тим самим, припинилося.

Ще суд своє рішення мотивував тим, що позивачем не надано доказів того, яка сума заборгованості по тілу кредиту, по відсотках, по штрафних санкціях, тощо, була погашена за рахунок продажу заставного майна і з яких складових складається заборгованість в розмірі 175995,22 грн.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Порше Мобіліті» оскаржило його в апеляційному порядку, як незаконне, необгрунтоване та таке, що ухвалене за неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Просить скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2019 року та ухвалити нове про задоволення позову і стягнення судових витрат.

Доводами апеляційної скарги є те, що загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором була встановлена Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі № 127/20704/15-ц у розмірі 354 104,23 грн. Оскільки в процесі виконання цього рішення суду виконавчою службою було перераховано лише 178 109,01 грн. від реалізації заставного автомобіля, то непогашеною залишається заборгованість саме 175 995,22 грн. Далі апелянт посилається на п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.7 загальних умов кредитування кредитного договору, ч.1 ст. 627 та ч.1 ст. 628 ЦК України і зазначає, що залишок боргу у розмірі 175 995,22 грн. є сумою заборгованості за тілом кредиту.

Вимоги щодо стягнення 3% річних від заборгованої суми та інфляційних втрат, апелянт мотивує вищезазначеним обгрунтуванням заборгованості та нормою ст. 625 ЦК України з посиланням на Постанову Верховного Суду від 01.11.2018 року у справі № 219/9911/16-ц.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 76, 77, 89, 95, 263 ЦПК України, неповно та не об`єктивно з`ясував обставини справи та не дослідив наявні у справі докази - умови Кредитного Договору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно частин першої - п`ятої ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення не відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В ході розгляду справи встановлено наступні обставини.

10.04.2013 року ТОВ «ПоршеМобіліті» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір № 50008496, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 100 690,38 грн., що станом на дату укладення договору було еквівалентно 12 363,75 доларам США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою та з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки Volkswagenмоделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску. Відповідач зобов`язався повернути кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до договору та згідно з графіком погашення кредиту, що становить невід`ємну частину Договору. Розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку. ( а/с 9 ).

Виконання зобов`язання за договором забезпечувалося заставою на підставі укладеного між сторонами договору застави транспортного засобу № 50008496 від 16.04.2013 року, за яким у заставу було передано автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску.

Згідно з п.1.4.2, п.2.4, 2.5 умов кредитування повернення кредиту та процентів за його використання здійснюється шляхом сплати чергових платежів в обсязі та в терміни, встановлені графіком погашення кредиту по договору не пізніше 15-го числа кожного місяця на підставі рахунку, виставленого позивачем. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом «30 на 360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому, умовно в році 360 днів) відповідно до графіку погашення кредиту.

Відповідно до п.3.2.1 умов кредитування, у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (або його частини) з повернення кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту та/або сплати за користування кредитом на строк щонайменше 1 календарний місяць позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. (а/с 9-18).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач у вересні 2015 року звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі № 127/20704/15-ц за позовом ТОВ «ПоршеМобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом його вилучення на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 відповідно до кредитного договору № 50008496 від 10.04.2013 року на загальну суму 354 104,23 грн., яка складається з загальної суми заборгованості за кредитом розміром 268 798,50 грн., штрафу в розмірі 36 925,22 грн., пені в розмірі 1 028,14 грн., 3% річних в розмірі 12 023,12 грн., втрат від інфляції у розмірі 2 896,34 грн., збитків у розмірі 32 432,91 грн. та подальшого його продажу його з публічних торгів на умовах, визначених у п.5.4 договору застави транспортного засобу № 50008496 від 16.04.2013 року для задоволення вимог ТзОВ «ПоршеМобіліті». Стягнуто пропорційно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ПоршеМобіліті» судовий збір в розмірі 5 999,85 грн. та 10 000 грн. витрат на правову допомогу. (а/с95-100).

Відповідно до цього рішення суду, ОСОБА_2 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача, оскільки він на час розгляду справи був уже власником спірного автомобіля (а/с 97).

Заборгованість за кредитним договором на момент звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави складалася з:

- 5 493,67 грн. - загальної суми невиконаних грошових зобов`язань відповідача за несплаченими щомісячними платежами за грудень 2014 року та за січень 2015 року;

- 222 700,89 грн. - суми кредиту за договором, за виключенням заборгованості протягом грудня 2014 року та січня 2015 року, яка підлягала поверненню і становила еквівалент 8 709,46 доларів США (рядок 21 Графіку погашення кредиту), відповідно до обмінного курсу валют - 25570 грн./доларів США ПАТ «КредіАгріколь Банк» (чинного станом на день підготовки заяви про збільшення позовних вимог);

- 40 603,94 грн. - плати за користування кредитом за період з 01.02.2015 року по 24.11.2016 року;

- 36 925,22 грн. - загальної суми штрафних санкцій за договором за порушення відповідачем п.п. 8.2, 8.3, 8.4 договору.

- 1 028,14 грн. - пені;

- 12 023,12 грн. - 3% річних;

- 2 896,34 грн. - втрат від інфляції;

- 32 432,91 грн - збитків, що в загальному і склало 354 104,23 грн. (а/с100).

26.06.2017 року старшим державним виконавцем Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області було відкрито виконавче провадження № 54202858. Звернуте стягнення на предмет застави: автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску.

В процесі здійснення даного виконавчого провадження було звернуте стягнення на предмет застави та 19.08.2017 року на рахунок позивача перераховано 178 109,01 грн. Однак, отриманих коштів було недостатньо для погашення всієї заборгованості за кредитним договором і непогашеною залишилася заборгованість у розмірі 175 995,22 грн. (354 104,23 - 178 109,01 = 175 995,22 грн.). (а/c23).

За вказаних обставин, суд першої інстанції керувався нормами ч.1 ст. 1054, ч.1 ст. 1049 , ст. 1050 ЦК України та дійшов висновку про відсутність підстав для повторного стягнення 175 995,22 грн. через те, що позивачем не надано розрахунок складових даної суми. Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції через наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором., а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 2 ст. 1054 ЦК України говорить про те, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави. А параграф перший глави 71 ЦК України містить правові норми, які регулюють правовідносини щодо позики.

І у ч.1 ст. 1049 ЦК України зазначено про обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самі сумі , що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені Договором.

У ч.1 ст. 1050 ЦК України йде мова про наслідки порушення договору позичальником. Зокрема, так, сказано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, між сторонами дійсно склалися зобов`язальні правовідносини і вони регулюються вищевказаним статтями ЦК України.

З огляду на наявність рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі № 127/20704/15-ц за позовом ТОВ «ПоршеМобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та його зміст, ним дійсно встановлена сума заборгованості за вказаним кредитним договором від 10.04.2013 року, укладеним між ТОВ «ПоршеМобіліті» та ОСОБА_1 , яка в загальному складала 354 104,23 грн. (а/с 95-100).

І її ще раз встановлювати не потрібно з огляду на норму ч.4 ст. 81 ЦПК України.

Обставини, що саме частина цієї заборгованості сплачена позивачу в ході виконання судового рішення шляхом реалізації заставного майна - автомобіля, у розмірі 178 109,01 грн. підтверджується Постановою про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Літинського РУЮ від 26.06.2017 року (а/с21); Актом про проведені електронні торги від 17.08.2017 року, відповідно до якого автомобіль марки Volkswagen моделі РоlоSеdаn, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см, 2013 року випуску, продано за 196 650,01 грн.(а/с102); Кредитовим повідомленням на а/с 23, відповідно до якого Літинський РДВС перерахував на рахунок ТОВ «ПоршеМобіліті» 178 109,01 грн. заборгованості за кредитом від реалізації автомобіля Роlо .

Таким чином, з уже встановленої суми заборгованості залишилася несплаченою саме сума 175 995,22 грн. ( 354 104,23 - 178 109,01 = 175 995,22).

Стягнення цієї суми заборгованості за даним позовом не є повторним стягненням, як помилково зазначає у своєму рішенні суд першої інстанції, оскільки Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2017 року у справі № 127/20704/15-ц заборгованість за кредитним договором не стягувалася, а лише було звернуте стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 354 104,23 грн. (а/с100).

Те, що у прохальній частині позивач не виділяв окремо вимоги про стягнення саме цієї заборгованості, а вказав її разом з обрахованими процентами, не є підставою для того, щоб заборгованість не була стягнута, виходячи з норм ст. 1050 та ст. 625 ЦК України.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача слід стягнути залишок заборгованості за кредитним договором № 50008496 від10.04.2013 року у розмірі 175 995,22 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами з 25.11.2016 року по 18.08.2017 року у розмірі 16 351,81 грн. та проценти за користування кредитними коштами з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року за 389 днів із розрахунку 9,9% річних - 18 827,09 грн., то позивач, звернувшись до суду з позовом в липні 2015 року про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості в сумі 354 104,23 грн., змінив строк виконання зобов`язання за кредитним договором. Про це вказано у ч.2 ст. 1050 ЦК України та у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц Велика Палата ВС вважає, що, звертаючись із першим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки для дострокового стягнення у повному обсязі за кредитним договором тіла кредиту, заборгованості за процентами та пені, кредитор змінив умови кредитного договору щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно на погашення такої заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Тобто, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості (дострокове стягнення), яке боржник не виконав у повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Виходячи з викладеного відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами з 25.11.2016 року по 18.08.2017 року у розмірі 16 351,81 грн. та процентів за користування кредитними коштами з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року за 389 днів із розрахунку 9,9% річних у розмірі 18 827,09 грн.

Як уже було зазначено, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, Велика Палата ВС вважає, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості (дострокове стягнення), яке боржник не виконав у повному обсязі, є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, крім суми боргу, інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи викладене та те, що відповідно до позовної заяви (а/с 6), позивач обраховував інфляційні втрати і три проценти річних від простроченої суми у розмірі 175 995,22 грн., і ці розрахунки нічим не спростовані, слід стягнути з відповідача на користь позивача саме 5 627,03 грн. 3% річних через невиконання ОСОБА_1 грошових зобов`язань за кредитним договором № 50008496 від 10.04.2013 року та 15 839,57 грн. втрат від інфляції за період прострочення з 19.08.2017 року по 11.09.2018 року.

Таким чином, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 175 995,22 грн. заборгованості за Кредитним Договором № 50008496 від 10.04.2013 року; 3% річних у розмірі 5627,03 грн. та 15839,57 грн. інфляційних втрат, що в загальному складає :197 461,82 грн.

У задоволенні іншої частини позову необхідно відмовити.

Отже,рішення суду першої інстанції, як ухвалене за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи; за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та з порушенням норм матеріального права, в силу ст. 376 ЦПК України необхідно скасувати і ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, відповідно до платіжного доручення №10470 на а/с1 за подання позовної заяви позивачем сплачено 3489,62 грн. судового збору, а відповідно до платіжного доручення № на а/с 119 за подання апеляційної скарги судового збору сплачено 5234,41 грн., то з огляду на загальну суму стягнення - 197 461,82 грн. та на вимогу пропорційності, слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» 2966 грн. судового збору за позовну заяву та 4449,25 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 141 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПоршеМобіліті» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження: пр. Павла Тичини, 1В, м. Київ, 01152, ідентифікаційний код 36422974) 175 995,22 грн. заборгованості за Кредитним Договором № 50008496 від 10.04.2013 року; 3% річних у розмірі 5627,03 грн. та 15839,57 грн. інфляційних втрат, що в загальному складає :197 461,82 грн.

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (місцезнаходження: пр. Павла Тичини, 1В, м. Київ, 01152, ідентифікаційний код 36422974)

2966 грн. судового збору за позовну заяву та 4449,25 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28.08.2019 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук