Справа № 346/1928/19
Провадження № 2/346/1355/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Коломийська міська рада Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться в АДРЕСА_1 , будівництво якого розпочато батьком в 2008 році та завершено в 2010 році. Спадкоємцем першої черги за законом є позивач.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Однак, останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що спадкодавцем не здано в експлуатацію, не отримано правовстановлюючого документу та не зареєстровано право власності на вказаний будинок. Проте, відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта стан несучих конструктивних елементів вказаного житлового будинку є задовільним, елементи будівлі відповідають вимогам надійної та безпечної експлуатації.

Позивач зазначає, що право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця. Зазначена вимога закону дотримана, так як згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_3 належала земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га. Дружина померлого, ОСОБА_2 (відповідач) на обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка та на частку в майні подружжя не претендує і не заперечує проти визнання права власності на спірний будинок за позивачем. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 11.06.2019 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 78).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, 11.06.2019 року вона подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає, на частку в майні подружжя та спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 не претендує, просить справу розглядати в її відсутності (а.с. 80).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належно повідомлявся. 20.05.2019 року міський голова м. Коломиї звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просить справу розглядати без участі представника Коломийської міської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 71).

В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 13.09.1964 року одружились ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у зв`язку з чим остання змінила своє прізвище на " ОСОБА_5 " (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 він є сином ОСОБА_3 і відповідача ОСОБА_2 (а.с. 9).

На підставі рішення виконкому Коломийської міської ради № 34 від 30.01.2007 року відділом архітектури і містобудування Коломийського міськвиконкому забудівнику ОСОБА_3 видано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-19).

Проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро м. Коломиї виготовлено проект будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 20-28).

03.03.2010 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області Мондрику Й.А. видано дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с. 29).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 24.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 288 (а.с.7).

Згідно з довідкою відділу архітектури та містобудування Коломийської міської ради від 05.10.2018 року № 309/16-21 після надання декларації про готовність об`єкта до експлуатації буде підготовлено проект рішення на засідання виконавчого комітету про надання новозбудованому житловому будинку, розташованому на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 поштової адреси: АДРЕСА_1 (а.с. 30).

Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 745/1, виданої 06.10.2018 року суб`єктом господарювання ОСОБА_6 , реєстрація об`єкта нерухомості не була проведена, так як спадкодавець ОСОБА_3 не здав в есплуатацію новозбудований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).

Згідно з даними технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого вказаним суб`єктом господарювання 06.10.2018 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку (літера «А») загальною площею 168,3 кв.м., житловою площею 79,3 кв.м. ( а.с.13-16).

Незаперечною є та обставина, що за життя ОСОБА_3 не отримав документів, що посвідчують право власності на спірний будинок.

Даними довідки № 1202, виданої управлінням надання адміністративних послуг Коломийської міської ради 20.03.2019 року, стверджується, що станом на 24.08.2013 року в м. АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_3 (з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по день смерті); ОСОБА_1 ( з 04.12.1993 року по 28.10.2016 року); ОСОБА_2 (з 13.01.1978 року); ОСОБА_7 (з 07.06.2010 року по 14.10.2014 року (а.с.31)).

Листом-відповіддю Коломийської міської ради № М/300 від 14.03.2019 року позивача повідомлено, що у зв`язку з відсутністю документів про первинну реєстрацію права власності на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 неможливо одержати свідоцтво про право власності на

спадкове майно, так як відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Відповідно до п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у разі коли на самочинно збудоване майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється (а.с.56, 57).

Згідно зі звітом державного підприємства «Карпатський експертно-технічний центр держпраці» Державної служби України з питань праці від 03.12.2018 року про проведення обстеження та визначення технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта житлового будинку в АДРЕСА_1 , стан несучих конструктивних елементів вказаного житлового будинку є задовільним, елементи будівлі відповідають вимогам надійної та безпечної експлуатації (а.с.33-35).

Згідно з даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого міськрайонним управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 25.05.2018 року, у вказаному Реєстрі містяться відомості про земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії НОМЕР_4 від 02.02.1996 року (а.с.10-12).

10.07.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Яцка П.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька (а.с. 84 на звороті).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52548911, виданого цим же нотаріусом 10.07.2018 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 20/2018 за номером у спадковому реєстрі - 62678558 (а.с.89 на звороті).

14.11.2018 року вказаним нотаріусом видані свідоцтва про право на спадщину, зареєстровані в реєстрі за № №, 3066 3067, 3068, 3069 про те, що спадкоємцями майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2 ( на 1/2 частку) та ОСОБА_1 ( на 1/2 частку). Спадкове майно, на яке видані ці свідоцтва, складається із земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1000 га, та житлового будинку, що знаходяться в АДРЕСА_1 (а.с. 110, 111, 113, 115, 117).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною вищевказаним приватним нотаріусом 14.11.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що спадкодавцем за життя не здано в експлуатацію, не отримано правовстановлюючого документу та не зареєстровано право власності на вказаний будинок (а.с. 58).

У відповідності до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їх спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування».

За змістом зазначених роз`яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК).

Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об`єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину.

Право вимагати визнання права власності на самочинно збудоване майно відповідно до частин 3, 5 ст. 376 ЦК України є суб`єктивним цивільним правом, яке переходить у порядку спадкування відповідно до норм статей 1216, 1218 ЦК.

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі вищевказаних доказів судом встановлено правові підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування права власності на спірний об`єкт нерухомого майна.

Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 375, 376, 392 ЦК України, та, керуючись ст.ст. 206 ч.1, 247 ч.2, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок - літера "А", загальною площею 168,3 кв.м., житловою площею 79,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 серпня 2019 року.

Суддя Калинюк О. П.