Справа № 337/338/18
Провадження № 2/337/37/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

представника позивача Гнедчик В.О. В.О.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача у якому вказав, що відповідач відповідно до укладеного договору б/н від 09.08.2011 року, отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком, договір про надання банківських послуг. КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 04.01.2018 року має заборгованість 13823,3 грн., яка складається з: 3754,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3997,99 грн. заборгованість за проценти за користування кредитом; 4936,48 грн. пеня за прострочене зобов`язання; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 634,44 грн. штраф (процентна складова). Посилаючись на норми ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, та судові витрати.

02.03.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.

25.09.2018 року, 22.12.2018 року відповідачем до суду надані пояснення, а фактично відзив, у яких вказано, що заявлені позовні вимоги не визнає повністю.09.08.2011р. він, з метою отримання кредиту в сумі 500грн., звернувся до Банку та оформив анкету-заяву, видали картку із терміном діїтри роки. На той час він працював водієм та мав змогу погасити кредит. Отже, отримана сума грошових коштів у розмірі 500грн. ним була погашена, до кінця 2011 року, довідку на підтвердження цього факту у Банку не брав. Більше жодними кредитами Банку не користувався, оскільки до призиву до лав Збройних Силах України не мав постійного заробітку та роботи.У період весна 2015 року - літо 2016 року проходив службу у ЗС України у зоні АТО.Після звільнення з лав ЗСУ, став на облік до центру зайнятості. На цей час не працює (не маю постійного доходу) та на облік до центру зайнятості стати не може, тому що не сплив термін, який надає право повторного постановлення на облік.Підписував тільки анкету-заяву, із змістом договору працівник банку не ознайомлював, договір та інші документи він не підписував.Банком не наданого жодного документального підтвердження факту отримання коштів у сумі 5000грн. та, що підписуючи анкету-заяву від 09.08.2011р., він замовляв кредит у сумі 5000грн. Вказані обставини не доводять ні надані Банком розрахунки заборгованості, ні витяги з «Тарифів Банку» та «Умов та Правил банківських послуг».Враховуючи, що певний час перебував на службі в ЗСУ, то є не зрозумілим, яким чином мав можливість здійснювати якісь операції у середині 2015 року або на початку 2016 року, оскільки в цей час перебував безпосередньо в зоні бойових дій.У позові вказано, що договірні відносини між ним та Банком виникли з 09.08.2011р. Тобто, термін дії договору сплив ще 09.08.2013р., відповідно у 2013 році сплинув термін дії карти.Адже, Банк вказав у позові, що згідно п. 1.1.7.11. договору, такий договір діє 12 місяців з моменту підписання і якщо жодна із сторін не захоче у цей строк його розірвати, то такий договірє продовженим ще на 12 місяців. Умов про наступне автоматичне продовження дії договору пункт не передбачає. Отже, зважаючи на вказане вважав і вважає, що взаємовідносини з Банком припинилися 09.08.2013 року.Посилання у позові на п. 1.1.7.43. договору, вважає безпідставним, оскільки над позову документи не підтверджують, а ні факту продовження дії договору на якийсь новий а ні факту наявності у нього станом на 09.08.2013р. будь-якої непогашеної перед Банком заборгованості. Тобто, за умовами договору після спливу терміну його дії та через відсутність на 09.08.2013р. заборгованості, Банк повинен був припинити дію договору, закрити рахунок.Жодних пояснень з приводу будь-яких нарахувань у період - кінець 2014 року ( більше ніж через рік після припинення дії договору та виданої картки) надати не може, тому що про них йому не відомо, вони не зрозумілі, адже договір припинений згідно його умов. Просить суд відмовити Банку у задоволені позо вимог у повному обсязі.

22.12.2018 року відповідачем до суду надані додаткові пояснення у яких вказано, що анкета-заява не містить жодних умов, що передбачають надання згоди на укладення Договору про надання банківських послуг шляхом підписання відповідної анкети- заяви. Отже, вінне надавБанку жодної згодина укладення будь-якого договору про надання банківських послуг, а особливо вказаного у позові Договору про надання банківських послуг у 2016 році, також як із «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» у 2016 році вінне ознайомлювався тане підписувавїх, як і 09.08.2011р. Також, анкета-заява від 09.08.2011р. не містить жодних відомостей, які б підтверджували твердження Банку про факт повної поінформованості про умови надання кредитних послуг у 2016 році.Крім того, анкета-заява від 09.08.2011р. не містить жодних істотних умов надання кредитних послуг, у тому числі щодо розміру кредиту (кредитного ліміту), строку надання послуг та строку їх виконання, не кажучи вже про такі умови станом на 2016 рік.Надана Банком копія витягу з Умов та правил падання Банком банківських послуїне єдоговором про надання банківських послуг та не свідчить, що викладені у них умови кредитування с тими самими умови, що діяли 09.08.2011р.. па дату підписання анкети- заяви.Крім того, вказана копії витягу та тарифів жодним чином не підтверджує, що викладені них умови є саме умовами Договору про надання банківських послуг у 2016 році.Надані Банком копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт та Пам`ятка клієнтау 2016 році теж не підписувалися, а отже не дають підстав вважати, що він ознайомлений з цими тарифами та погодився виконувати відповідні умови.

03.06.2019 року відповідачем до суду надані ще одні додаткові пояснення у яких вказано, щоБанком не надано жодних доказів замовлення ним кредитного ліміту у сумі 5000грн. у 2016 році на підставі анкети-заяви від 09.08.2011р., а також про надання ним згоди на встановлення такого ліміту як на момент підписання такої анкети-заяви, так і у 2016 році.Також, Банком не надано жодного доказу випуску у 2016 році нової карти для її використання ним на підставі анкети-заяви б/н від 09.08.2011р., видачі відповідної карти та проведення ним відповідної плати за такий випуск, що спростовує твердження про замовлення ним у 2016 році та отримання кредиту у сумі 5000грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у тексті позову, та пояснила, що відповідач отримав кредит у 2011 році, пере випуск картки відбувся у 2014 році, відповідач користувався карткою, сплачував платежі.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, з мотивів викладених у письмових поясненнях, та додатково пояснив, що отримував кредитну картку, строк дії якої закінчився у 2016 році, але він брав кредит у розмірі приблизно 400 грн., та погасив його.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, ОСОБА_2 , 09.08.2011 року у ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформив анкету - заяву на приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанк.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Із норм ст. 549, 551, 1048-1050 ЦК України випливає, що в разі укладення договору, кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 04.01.2018 року становить 13823,3 грн., яка складається з: 3754,39 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3997,99 грн. заборгованість за проценти за користування кредитом; 4936,48 грн. пеня за прострочене зобов`язання; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 634,44 грн. штраф (процентна складова).

У анкеті - заяві на приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанк, процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач, пред`являючи вимоги погашення кредиту, просив у тому числі, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитом, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені насайті: https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»,«Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

Суд вважає, що в даному випадку, також неможливо застосувати до правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Таким чином судом встановлено, що позивачем не надано підтверджень про конкретні, запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутні у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідачка на користь АТ КБ «ПриватБанк» процентів, пені, штрафів за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві, так як Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, та з огляду на відсутність обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року(Справа № 342/180/17, Провадження № 14-131цс19) вказала, що з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

З огляду на викладене у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII, про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак суд вважає, що фактично отримані та використані позичальником кошти, АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати повернути, так як їх неповернення, буде свідчити про порушення його прав, і він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідачем, належними доказами, не спростовані доводи позивача, щодо заборгованості за тілом кредиту в 3754 грн. 39 коп.

За таких обставин суд погоджується з доводами позивача про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника даної суми.

Дослідивши надані, на підтвердження позовних вимог, письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача непогашеного тіла кредиту.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 п. 13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій.

Згідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.03.2016 року, відповідач ОСОБА_2 , має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 247, 263, 264, 279-289, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ІІРИВАТБАНК» (м. Київ вул. Грушевського, буд. 1Д, р/р НОМЕР_3 , МФО 305299, ) заборгованість за договором від 09.08.2011 року,за тілом кредиту у розмірі 3754(три тисячі сімсот п`ятдесят чотири) грн. 39 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення кладений 06.08.2019 року.

Суддя: