Дата документу 28.08.2019
ЄУ № 420/1384/19
Провадження №2-о/420/340/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.

присяжних Міщенко О.І.

Джус І.С.

за участю секретаря Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою Новопсковського районного територіального медичного об`єднання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області із заявою, в якій просить госпіталізувати громадянина ОСОБА_1 до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру з метою проведення стаціонарного лікування заразної форми туберкульозу на термін до 3 місяців.

Заявник посилається на те, що з 07 лютого 2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря фтизіатра Новопсковського РТМО з діагнозом заразна форма туберкульозу. 17 липня 2019 року на засідання ЦЛКК Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру було направлено аналіз мокроти громадянина ОСОБА_1 , 1995 року народження, висновок МБТ+. Згідно висновку ЦЛКК ОСОБА_1 потрібно терміново госпіталізувати до стаціонару. Згідно довідки сімейного лікаря від 12.08.2019, на обліку у якого перебуває громадянин ОСОБА_1 , знаючи про свій діагноз він ухиляється від проходження курсу лікування, не дотримується обов`язків хворого на заразну форму туберкульозу та відсутній за місцем проживання та лікування. Цим він ставить під загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб. Тому згідно з висновком ЦЛКК Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру № 632 від 17.07.2019 його доцільно госпіталізувати до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування, нагляду за розвитком хвороби, а також з метою ізоляції його від оточуючих і недопущення подальшого розповсюдження хвороби.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 19 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 20 серпня 2019 року в порядку окремого провадження.

19 серпня 2019 року судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою присяжних. Судове засідання призначено на 28.08.2019.

Представник заявника до судового засідання не з`явився, від заявника надійшла заява про розгляд справи без участі представника, заяву підтримують в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 345 ЦПК України заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не викликався, адже за даними медичного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» встановлено, що хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку у лікаря фтизіатра Новопсковського РТМО.

Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов`язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Згідно протоколу засідання ЦЛКК/ЦЛКК ХР ТБ №632 від 17.07.2019 ОСОБА_1 потрібно терміново госпіталізувати до стаціонару.

Як вбачається з довідки від 12.08.2019, виданої лікарем ОСОБА_2 ОСОБА_1 за рішенням ЛКК був направлений на стаціонарне лікування в Лисичанський ОПТД. Зі слів родичів 05.08.2019 поїхав на лікування, але за місцем лікування не з`явився.

Відповідно до листа Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру №468 від 15.08.2019 громадянин ОСОБА_1 , 1995 року народження, на даний час не перебуває на стаціонарному лікуванні у відділеннях Луганського обласного протитуберкульозного диспансеру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, ОСОБА_1 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу - Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву Новопсковського районного територіального медичного об`єднання, примусово госпіталізувати ОСОБА_1 до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до норми п. 7 ч. 1 ст. 430, ч. 2 ст. 346 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

На підставі ст.ст. 1, 11, 20, 25 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», керуючись ст.ст. 4, 5, 258, 263-265, 345- 346, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Новопсковського районного територіального медичного об`єднання про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, заінтересована особа ОСОБА_1 - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Лисичанського обласного протитуберкульозного диспансеру, з метою проведення стаціонарного лікування заразної форми туберкульозу, на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Заявник - Новопсковське районне територіальне медичне об`єднання, , місцезнаходження: вул. Українська, 101А, смт. Новопсков, Новопсковський район, Луганська область.

Заінтересована особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 01.03.2012 Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суддя: В.В. Пронька

Присяжні: О.І. Міщенко

І.С. Джус