Справа № 138/322/17
Провадження № 22-ц/801/1584/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тучинська Н. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 рокуСправа № 138/322/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Оніщука В.В. (суддя-доповідач),

Суддів: Войтка Ю.Б., Медвецького С.К.,

за участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Могилів-Подільська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Куцим Р.А. на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області 29 травня 2019 року, постановлену у складі судді Тучинської Н.В., в залі суду,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Могилів-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на прибудови.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 29 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явилася в судове засідання, не повідомила про причини неявки та від неї не надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю.

Не погодившись із вказаною ухвалою і вважаючи її незаконною, представником ОСОБА_1 адвокатом Куцим Р.А. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при постановленні оскаржуваної ухвали суд помилково застосував положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та наслідки, передбачені ч. 5 ст. 223 цього Кодексу, оскільки позивач в судові засідання, призначені на 14 травня 2019 року та 29 травня 2019 року не з?явилася через безпорадний фізичний стан, а у представника позивача адвоката Куцого Р.А. не було повноважень, оскільки припинився договір про надання правничої допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу впродовж встановленого апеляційним судом строку не надходив.

В судові засідання до суду апеляційної інстанції, призначені на 25.07.2019 року та 05.09.2019 року позивач та її представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограма та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Представник Могилів-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, при цьому надав заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Встановлено, що підставою для залишення заяви без розгляду стала неявка позивача та її представника в судові засідання, призначені на 14 травня 2019 року та 29 травня 2019 року, причин своєї неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч.1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності чи неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Отже, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 при розгляді вказаної справи надала повноваження представляти її інтереси адвокату Куцому Р.А., однак жоден з них будучи належним чином повідомленими про призначені судом першої інстанції на 14.05. та 29.05. 2019 року судові засідання, в них не з`явилися, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання без поважних причин.

Доводи апеляційної скарги про те, що за станом здоров`я ОСОБА_1 не могла ставити свій підпис в розписках про отримання судових повісток, на увагу не заслуговують, оскільки не було надано належних доказів про її стан здоров`я як на травень 2019 року так і на даний час, наявна в матеріалах справи довідка, видана КНП «Могилів-Подільський центр первинної медико-санітарної допомоги» свідчить про стан здоров`я позивача станом на січень 2019 року, до того ж підписи у розписках про отримання судових повісток посвідчені підписами працівника об`єкта поштового зв`язку.

Щодо викладених в апеляційній скарзі доводів про те, що станом на травень 2019 року адвокат Куций Р.А. не був представником ОСОБА_1 , то дані доводи не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Так, про припинення надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокат Куций Р.А. вказував лише в описових частинах у поданих ним в січні 2019 року заяв про зупинення провадження у справі, обгрунтовуючи дану обставину відсутністю у нього вербального спілкування із позивачем, однак враховуючи подані в подальшому адвокатом заяви, скарги та ордери на надання правової допомоги, то останні достовірно свідчать, що представництво інтересів ОСОБА_1 у вказаній справі адвокатом Куцим Р.А. не припинялось, тому судами першої та апеляційної інстанції правильно направлялись адвокату Куцому Р.А. відповідні повідомлення у вказаній справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказана справа тривалий час перебуває в провадженні суду, позовна заява ОСОБА_1 неодноразово залишалась без розгляду з підстав неявки позивача в судове засідання, що може свідчити про свідоме нехтування процесуальними правами та затягуванням розгляду справи, і що може призвести до порушення прав інших учасників судового процесу.

Також, колегія суддів зазначає, що право ОСОБА_1 на доступ до суду не є порушеним, оскільки після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судом першої інстанції вірно застосовані норми процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані і висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ С.К. Медвецький

Згідно із оригіналом:

Головуючий: В.В. Оніщук