Справа № 323/482/19
Провадження № 2/323/255/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

16.08.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Плечищевої О.В.,

при секретарі - Свириденко О.С.,

за участю адвоката - Васильєва О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

позивача: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

до відповідача: Оріхівська міська рада Запорізької області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємствта організацій України - 20519891, місце знаходження: вул. Шевченка, 11, м. Оріхів, Оріхівського району,Запорізької області,70504),

відповідача: Оріхівська районна державна адміністрація Запорізької області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 02126343, місце знаходження: вул. Покровська, буд. 58, м. Оріхів, Запорізька область, 70504),

третя особа: Управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області (ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 40060620, місце знаходження: вул. Привокзальна, 17, м. Пологи, Пологівського району, Запорізької області,70600),

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка була уточнена, до Оріхівської міської ради Запорізької області, Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жовтня 1977 року по жовтень 1996 року працювала у колгоспі ім. Чапаєва (з 30 вересня 1993 року - КСП ім. Чапаєва) с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області.

Згідно архівної довідки КУ «Об`єднаний трудовий архів міської, селищної та сільських рад Оріхівського району» від 03.04.2018 року № 15/П-149-1 «В книгах обліку розрахунків з оплати праці колгоспу ім. Чапаєва (з 03.04.1992 року - КСП ім. Чапаєва) с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області за 1977-1996 р.р. значиться: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , табельний номер 0288».

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася дитина - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , яке видане ВРАГС Оріхівського району Запорізької області. Позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною.

Згідно рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20.09.2018 року, яке набрало законної сили 23.10.2018 року (ЄУН 323/2020/18), встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з жовтня місяця 1977 року по жовтень місяць 1996 року, працювала у колгоспі ім. Чапаєва (з 30 березня 1993 року - КСП ім. Чапаєва) с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області та була членом КСП ім. Чапаєва с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області.

З метою реалізації вимог Укразу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» в Україні розпочалося паювання землі.

Право на земельний пай мали право всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю.

Позивач була внесена до списку на отримання права на земельну частку (пай) як член КСП ім. Чапаєва Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

Позивачу було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_3 , відповідно до рішення Оріхівської райодержадміністрації Запорізької області від 04.06.1996 року № 381.

Рішенням Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 9 від 10 червня 2000 року «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну частку (пай)» позивач була виключена зі списків на земельну частку (пай), у зв`язку із тим, що вибула зі складу КСП ім. Чапаєва до початку паювання землі.

Розпорядженням Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.07.2000 року № 638, визнано недійсним сертифікат члена КСП ім. Чапаєва серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що він виписаний помилково.

Позивач у 2017 році звернулася до Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_3 .

Листом від 26.04.2017 року голова Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області надав відповідь, що сертифікат на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_3 , на підставі якого позивач звернулася про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, розпорядженням голови райдержадміністрації від 17.07.2000 року № 638 (п. 3), було визнано недійсним, як такий, що виписаний помилково.

У травні 2018 року позивач отримала архівну копію Розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.07.2000 року № 638, листа Новоданилівської сільської ради від 19.07.2000 року та рішення Новоданилівської сільської ради «Про внесення змін до списку на отримання права на землеьну ділянку (пай)» від 10 червня 2000 року № 9.

Згідно довідки, яку видав виконавчий комітет Оріхівської міської ради № 50/01.05 від 25.03.2019 року « ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Вона була членом КСП ім. Чапаєва і є в списках членів КСП ім. Чапаєва. При розпюванні сінокосів та згідно карти розпювань ОСОБА_1 належить земельна ділянка (сінокос) розташована на контурі 478 за № 37».

Позивачка вважає, що рішення Новоданилівської сільської ради «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну ділянку (пай)» від 10 червня 2000 року № 9 та розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.07.2000 року 3 638 в частині виключення її зі списку пайщиків, членів КСП імені Чапаєва, визнання, виданого на її ім`я сертифікату на право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_3 недійсним і позбавлення її законного права на землеьну частку (пай) є протиправними. Поновити порушені права позивача можливо лише у судовому порядку.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу україни право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV (далі Закон № 899-IV) визначено організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогодарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Згідно зі ст. 1 Закону № 899-IV право на земельну частку (пай) мають:

-колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;

-громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;

-громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);

-громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємства, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості.

Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статі, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону україни «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на землеьну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За змістом ст. 10 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» для забезпечення гласності щодо виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) сільська, селищна, міська рада та районна державна адміністрація в межах своїх повноважень зобов`язані: оприлюднити список осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), шляхом розміщення його в загальнодоступних місцях за 10 днів до початку проведення розподілу земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону україни «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону україни «Про колективне сільськогосподарське підприємств», пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Відповідно до положень Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогопосподарським підприємствам і організаціям», паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогопсподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Аналогічна правова позиція міститься в рішенні Верховного Суду україни від 16 грудня 2015 р. у справі № 6-19824ск15, за якою право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на частку (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю.

Державний комітет України по земельних ресурсах листом від 22.08.2001 року за № 14-17-2-П1580/4251 («Урядовий кур`єр», № 168, 18 вересня 2001 р.) роз`яснив, що як виняток землі резервного фонду можуть передаватися у колективну власність для забезпечення земельними паями громадян - членів недержавних сільськогосподарських підприєммств, які безпідставно (помилково) не були внесені до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю цього підприємства, і на час видачі зазначеного акта були членами КСП.

Аналізуючи вказані нормативно-правові акти, в них не визначено та не встановлено будь-яких умов чи обмежень, недотримання яких, матиме наслідком невнесення у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) особи, яка була членом сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі.

Аналогічна правова позиція висловлена у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 19 березня 2010 року), за яким член колективного сільськогосподарського підприєства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Не внесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позивач прохає поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду із позовною заявою; визнати протиправним та скасувати рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 9 від 10 червня 2000 року «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну частку (пай)» в частині виведенні зі списків на земельну ділянку (пай) ОСОБА_1 (вибула зі складу КСП імені Чапаєва до початку паювання землі); визнати протиправним та скасувати розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області від 17.07.2000 року № 638 в частині вважати недійсним сертифікат члена КСП імені Чапаєва Серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язати Оріхівську районну державну адміністрацію Запорізької області поновити ОСОБА_1 у списку пайщиків, членів КСП імені Чапаєва, шляхом включення її до списку на отримання права на земельну частку (пай) та зобов`язати видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) - члену колективного сільськогосподарського підприємства (КСП ім. Чапаєва), розміром 8,77 га в умовних кадастрових гектарах на території Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області; зобов`язати Оріхівську міську раду Запорізької області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) розміром 8,77 га в умовних кадастрових гектарах на території Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області.

Представник позивача, позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримують повністю, прохають їх задовольнити.

Представник відповідача Іванченко Ю.С. в особі органу місцевого самоврядування - Оріхівської міської ради Запорізької області у судовому засідання проти позову заперечила та прохає застосувати позовну давність.

Представник відповідача Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Пологівському районі Запорізької області у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Також,статтею 81 ЦПК Українивстановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що Указом Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» передбачено, що метою реформування аграрного сектору економіки було створення умов для рівноправного розвитку різних форм власності та господарювання на землі, вільного їх вибору громадянами України, посилення стимулювання праці та забезпечення на цій основі збільшення виробництва сільськогосподарської продукції.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель , переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

За змістом зазначеної норми право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства.

Відповідно до архівної довідки, в книгах обліку розрахунків з оплати праці колгоспу ім.. Чапаєва (з 30 березня 1993 р. - колективне сільськогосподарське підприємство ім. Чапаєва) с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області за 1977-1996 р.р. значиться позивач, з табельним номером 0288.

У відповідності до рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2018 року, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 з жовтня 1977 року по жовтень місяць 1996 року працювала у колгоспі ім. Чапаєва (з 30.03.1993 року - КСП ім. Чапаєва) с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області та була членом КСП ім. Чапаєва с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Оріхівської районної державної адміністрації від 14 червня 1996 року за № 381 було видано Сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 , згідно якого, позивачу належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості).

Таким чином, у відповідності правових норм, позивач набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості), що свою чергу посвідчено відповідним сертифікатом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Крім того, згідно ст. 49 Закону України «Про власність», що діяв на час видачі Сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 , володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Суд, дослідивши у судовому засіданні рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 9 від 10 червня 2000 року «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну частку (пай)» в частині виведення зі списків на земельну частку (пай) ОСОБА_1 , не може погодитися із законністю його прийняття, так як суперечить вимогам п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР від 21.05.1997 р. в редакції на час винесення такого рішення, а саме акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Але, такого судового рішення, про скасування рішення Оріхівської районної державної адміністрації від 14 червня 1996 року за № 381, з підстав невідповідності Конституції або законам України, відсутнє і Відповідачем 1 не надано.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999 р. в редакції на час винесення розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області № 638 від 17.07.2000 року «Про реєстрацію та списання сертифікатів на право на земельну частку (пай)», акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Також, статтею 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999 р. в редакції на час винесення розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області № 638 від 17.07.2000 року «Про реєстрацію та списання сертифікатів на право на земельну частку (пай)», розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти інших посадових осіб, які призначаються ними, можуть бути оскаржені в судовому порядку відповідно до закону.

Однак, і Відповідачем 2 такого судового рішення, про скасування рішення Оріхівської районної державної адміністрації від 14 червня 1996 року за № 381, з підстав невідповідності Конституції або законам України, не надано.

Відповідно до статті 71 ЦК Української РСР 1963 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.1996 р. №13 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», яка діяла до 16.04.2004 року, відповідно до статей 48, 50 Закону України «Про власність», у спорах про захист прав власників земельних ділянок, стороною в яких є громадянин, застосовується трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 75 ЦК Української РСР 1963 року передбачено, що позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦК Української РСР 1963 року перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 ЦК Української РСР 1963 року, а саме якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Так, як вбачається з матеріалів справи, що позивач про визнання Сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 недійсним на підставі пункту 3 розпорядження голови райдержадміністрації від 17.07.2000 р. № 638 дізналася з листа Оріхівської районної державної адміністрації від 26.04.2017 р. за вих. № 114, 113, то згідно положень ст. 76 ЦК Української РСР 1963 року перебіг строку позовної давності на оскарження розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області № 638 від 17.07.2000 року «Про реєстрацію та списання сертифікатів на право на земельну частку (пай)» та рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 9 від 10 червня 2000 року «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну частку (пай)», розпочався з 26.04.2017 р., так як до часу надання зазначеної інформації Відповідачем 2 Позивачу не було відомо про позбавлення її права на земельну частку (пай).

Оскільки, пропуск позивачем строку для звернення до суду є поважною, у відповідності до ч. 2 ст. 80 ЦК України 1963 року, суд вважає що порушене право підлягає захистові, а позов підлягає частковому задоволенню.

Вимоги позивача щодо зобов`язання Оріхівську районну державну адміністрацію Запорізької області поновити ОСОБА_1 у списку пайщиків, членів КСП імені Чапаєва, шляхом включення її до списку на отримання права на земельну частку (пай) та зобов`язати видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) - члену колективного сільськогосподарського підприємства (КСП ім. Чапаєва), розміром 8,77 га в умовних кадастрових гектарах на території Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області; зобов`язання Оріхівську міську раду Запорізької області виділити ОСОБА_1 земельну ділянку (пай) розміром 8,77 га в умовних кадастрових гектарах на території Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, не підлягають задоволенню з підстав, що скасуванням рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 9 від 10 червня 2000 року «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну частку (пай)» в частині виведення зі списків на земельну частку (пай) ОСОБА_1 і розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області № 638 від 17.07.2000 року «Про реєстрацію та списання сертифікатів на право на земельну частку (пай)» в частині визнання недійсним сертифіката члену КСП імені Чапаєва, які були вписані помилково, серії НОМЕР_3 - ОСОБА_1 ; здійснюється повернення стану що існував до винесення оскаржуваних рішень та виділення земельної ділянки (паю) здійснюється у відповідності до закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для звернення до суду.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 9 від 10 червня 2000 року «Про внесення змін до списку на отримання права на земельну частку (пай)» в частині виведення зі списків на земельну частку (пай) ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Оріхівської районної державної адміністрації Запорізької області № 638 від 17.07.2000 року «Про реєстрацію та списання сертифікатів на право на земельну частку (пай)» в частині визнання недійсним сертифіката члену КСП імені Чапаєва, які були вписані помилково, серії НОМЕР_3 - ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголоення до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд запорізької області.

Учасник справи,якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Плечищева О.В.