Справа № 502/979/19
УХВАЛА

05 вересня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Комунального підприємства «Світло»

про

стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася 20.05.2019 р. до Кілійського районного суду з позовною заявою до комунального підприємства «Світло» про стягнення середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 22 травня 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі -Закон), з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно до п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України. Заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

При вирішенні цього питання суд керувався висновками щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки в сумі 71056,40 гривень та відшкодування моральної шкоди в сумі 70000 гривень. Ціна позову 141 056,40. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень за вимогу про стягнення моральної шкоди. Таким чином, позивач повинен доплатити судовий збір у розмірі 768,40 гривень за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки.

Відповідно до п.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

В зв`язку з невідповідністю позову вимогам ст. 177 ЦПК України, за правилами ч. 11 ст. 187 ЦПК України даний позов слід залишити без руху з наданням позивачу строку для приведення позову у відповідність з зазначеними вимогами законодавства.

Керуючись ст. ст. 175,177, ч. 11 ст. 187, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Світло» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява бути вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников