ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2019 року м. Харків

Справа № 610/1905/18

Провадження № 22-ц/818/3475/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Бровченка І.О., Маміної О.В.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство «Схід-Авіа-Агро»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Схід-Авіа-Агро» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року, ухвалене суддею Тімоновою В.М.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Схід-Авіа-Агро» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та витребування майна з незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , зареєстрований відділом у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в Книзі записів реєстрації договорів оренди за № 00591 від 26 грудня 2011 року; витребувати належну йому на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 з чужого незаконного володіння відповідача та повернути йому земельну ділянку; стягнути з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору у сумі 704,80 грн. та за отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у сумі 73 грн.

У квітні 2019 року позивач надав заяву про збільшення розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи та просив стягнути з відповідача на його користь 6643,78 грн. Також, в заяві про відшкодування збитків просив стягнути з відповідача реальні збитки, які позивач понесе для відновлення свого порушеного права, а саме грошові кошти в сумі 506,40 грн., що складаються з 422 грн. - штрафні санкції та 84,40 грн. - нарахованих штрафів та пені на прострочений платіж.

Позовна заява мотивована тим, що 1 червня 2007 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки та передано її відповідачу для ведення сільськогосподарського виробництва. Вказаний договір було зареєстровано відділом у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в Книзі записів реєстрації договорів оренди за № 00591 від 26 грудня 2011 року. Вказує, що договір оренди укладено на 10 років, тому він діє до 1 червня 2017 року. Зазначає, що листом відділу в Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 7 червня 2018 року позивача повідомлено, що зазначений договір було належним чином зареєстровано, однак сам договір у відділі відсутній. Договір та акт прийому-передачі земельної ділянки він не підписував, підпис виконано невідомою особою і не збігається з його підписом у паспорті. Від імені відповідача акт прийому-передачі було підписано директором ПСП «Схід-Авіа-Агро» ОСОБА_2 , який не мав повноважень на представництво відповідача для підписання вказаного акту з огляду на те, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № станом на 27 грудня 2011 року керівником підприємства та підписантом з 31 жовтня 2011 року визначено ОСОБА_3 .

У відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі та зазначав, що при укладенні договору оренди земельної ділянки та його реєстрації у відділі у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області сторонами договору дотримано усіх вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» у чинній на момент укладення договору редакції, сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, договір було зареєстровано у встановленому порядку, при його реєстрації було перевірено наявність істотних умов та невід`ємних частин договору. Умови договору виконувалися належним чином, земельну ділянку було передано у користування орендарю, орендар з 2007 року виплачував орендодавцю орендну плату, претензій від орендодавця щодо виконання орендарем умов договору до відповідача не надходило. Виконання у договорі підпису особою, яка не мала повноважень на представництво відповідача при підписанні договору - ОСОБА_2 не є підставою для визнання договору недійсним. Вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, а витребування майна шляхом віндикації застосовується, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Також, відповідач звернувся із заявою про застосування строків позовної давності з посиланням на те, що держану реєстрацію спірного договору вчинено 26 грудня 2011 року, тобто початок перебігу строку починається саме з цієї дати, тоді як позивач звернувся до суду з позовом 5 липня 2018 року.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року, повний текст якого складено 3 травня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 червня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Схід-Авіа-Агро», зареєстрований Управлінням Держкомзему у Балаклійському районі Харківської області за № 00591 від 26.12.2011 року. Витребувано з чужого незаконного володіння Приватного сільськогосподарського підприємства «Схід-Авіа-Агро» земельну ділянку площею 5,9056 га, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.02.2002 року, розташовану на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , та повернути земельну ділянку ОСОБА_1 . Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Схід-Авіа-Агро» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 7355,80 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про волевиявлення позивача на укладення спірного договору представник відповідача суду не надав, а висновок судової почеркознавчої експертизи свідчить про те, що позивач не підписував оскаржуваний договір оренди землі, факт відсутності волевиявлення позивача на укладання цього договору є доведеним, а тому зазначений договір підлягає визнанню недійсним. За умови визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, використання відповідачем земельної ділянки є безпідставним. Та обставина, що позивач отримував плату за користування землею, відбувалась у подальшому і не може впливати на подію укладення, яка мала місце раніше, та підтвердити наявність волевиявлення на укладення договору в минулому. Також, суд зазначив, що факт отримання орендної плати не є визначальним в обчисленні строків позовної давності, оскільки за встановлених обставин справи ОСОБА_1 не знав про порушення свого права до січня 2018 року, оскільки не підписував договір, що у розумінні частини першої статті 261 ЦК України є початком перебігу позовної давності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ПрСП «Схід-Авіа-Агро» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача як власника земельної ділянки. Вказує, що позивачем не заперечувався факт отримання від відповідача орендної плати, що не виключає його можливість знати про існування та умови договору на підставі якого приймає виконання зобов`язання від іншої сторони. Також зазначає, що відсутність підпису позивача на спірному договорі не вказує на відсутність у нього волевиявлення щодо його укладення, оскільки ОСОБА_1 фактично передав земельну ділянку у користування ПрСП «Схід-Авіа-Агро» та отримував орендну плату за неї. Вважає, що суд не з`ясував в чому саме полягає порушення законних прав та інтересів позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду без змін. Посилається на те, що договір не відповідає його внутрішній волі та волевиявленню. На підставі нього було здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, для скасування якої необхідне визнання договору недійсним. Вказує, що про існування договору дізнався у 2017 році. Оскільки спірний договір не укладався сторонами, вважає, що між ними не існує договірних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 5,9056 га, розташованої на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Орендарем зазначеної земельної ділянки є ПСП «Схід-Авіа-Агро» (а.с.17).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 01 червня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ПСП «Схід-Авіа-Агро» в особі ОСОБА_2 (орендарем), орендодавець зобов`язався передати орендарю, а орендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку, площею 5,9056 га, розташовану на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області. Розділом «Строк дії договору» передбачено, що договір укладений на 10 років. Відповідно до розділу «Прикінцеві положення» договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Балаклійському районі Харківської області 26 грудня 2011 року за № 0591 (а.с. 18-21).

Згідно повідомлення Відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 07 червня 2018 року, договір оренди земельної ділянки площею 5,9056 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, відповідно до Книги записів реєстрації договорів оренди землі зареєстровано 26 грудня 2011 року за № 0591 на ОСОБА_1 , однак зазначений договір у відділі відсутній (а.с. 16).

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2007 року вбачається, що керівником і підписантом ПСП «Схід-Авіа-Агро» був ОСОБА_2 (а.с. 54-56).

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27 грудня 2011 року вбачається, що керівником і підписантом ПСП «Схід-Авіа-Агро» з 31 жовтня 2011 року був ОСОБА_3 (а.с. 9-14).

Позивачем ОСОБА_1 отримано дохід від передачі земельної ділянки в оренду за договором оренди б/н від 01 червня 2007 року, зареєстрованим 26 грудня 2011 року: за 2014 рік - 3415 грн., за 2015 рік - 4100 грн., за 2016 рік - 4900 грн., за 2017 рік - 9061 грн., що підтверджується довідкою, виданою 19 липня 2018 року ПСП «Схід-Авіа-Агро» (а.с. 57).

Згідно відомостей на виплату грошей, у грудні 2014 року ОСОБА_1 було виплачено орендну плату у сумі 3415 грн., у грудні 2015 року - 4100 грн., у грудні 2016 року 4900 грн., у грудні 2017 року - 8860 грн. (а.с. 40-43).

27 грудня 2018 року Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса надав висновок судово-почеркознавчої експертизи № 21957 від 18.12.2018 року, проведеної у зазначеній цивільній справі на підставі ухвали суду від 13.09.2018 року. У висновку зазначено, що підпис у договорі оренди землі від 01 червня 2007 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с. 106-117).

У частині першій статті 627 ЦК зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Разом з тим визначення, процедура укладення, вимоги та припинення договору оренди землі урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон № 161-XIV.

Відповідно до статті 1 Закону № 161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У статті 6 Закону № 161-XIV визначено, що орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з вимогами статті 13 названого Закону вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 18 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Разом з тим у частині першій статті 236 ЦК України зазначено, що правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Момент укладення договору визначено у частині перші статті 638 ЦК України, у якій зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, тобто на момент підписання договору його сторонами.

У даному випадку позивачем доведено існування підстав для визнання договору недійсним, оскільки спірний договір не підписувався позивачем.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд також установив, що позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди, лише у 2017 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є початком перебігу позовної давності.

Посилання відповідача на те, що початок перебігу позовної давності необхідно обчислювати з моменту державної реєстрації спірного договору, оскільки позивач отримував плату за користування землею, суд першої інстанції обґрунтовано визнали таким, що суперечить нормам статті 261 ЦК України.

Оскільки підставами позову було непідписання спірного договору оренди землі та акту приймання-передачі земельної ділянки, що свідчить про відсутність волевиявлення на укладення договору на вказаних у ньому умовах, а саме щодо строку договору, тому для правильного вирішення вказаної справи, зокрема у частині висновків щодо початку перебігу позовної давності, важливим є така фактична обставина, як момент, коли особа довідалася, або могла довідатися про порушення свого права. За вказаних обставин особа взагалі не знала про наявність цих документів, адже їх не підписувала, тому визначальним є саме момент, коли вона довідалася про порушення свого права (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі №575/476/16-ц).

Зважаючи на вказане, для висновків про пропущення позивачем позовної давності та як наслідок відмови в задоволенні позову в зв`язку з цим у суду підстав не було.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду і не дають підстави вважати, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись Законом України «Про оренду землі», ст. ст. 141,367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Схід-Авіа-Агро» - залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді І.О. Бровченко

О.В. Маміна

повний текст постанови

складено 12 серпня 2019 року