Справа №: 398/2785/19
провадження №: 4-с/398/15/19
УХВАЛА

Іменем України

"16" серпня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Крімченко С.А. за участю секретаря Кулікової В.В.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Безпальченка Романа Володимировича та скасування постанов державного виконавця у виконавчому провадженні ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Безпальченка Романа Володимировича та скасування постанов державного виконавця у виконавчому провадженню ВП №58319491 :

- від 09.02.2019 р. про відкриття виконавчого провадження;

- від 22.04.2019 р. про стягнення виконавчого збору;

- від 23.04.2019 р. про накладення штрафу .

Свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2017року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалив рішення по цивільній справі № 398/2737/16-ц про розірвання договору купівлі-продажу від 29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 в частині продажу балконних дверей. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2500 грн. вартості дверей. Зобов`язано ОСОБА_1 повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 металопластикові двері, отримані згідно договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року.

Зазначає, що вона отримала від продавця ОСОБА_2 гроші в розмірі 2500 грн. за браковані двері , хоча із запізненням.Вона намагалася виконати свій обов`язок і повернути згідно рішення суду двері ОСОБА_2 і цей факт підтверджується її заявою на ім`я начальника Олекандрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Літвін ОСОБА_3 з моменту прийняття судового рішення відмовлявся прийняти від неї пластикові двері.

29 березня 2019року вона отримала постанову державного виконавця Безпальченка Р.В. про відкриття виконавчого провадження,та відразу з`явилася до державного виконавця та надала пояснення, зазначила що подавала заяву до виконавчої служби 14.04.2017 року про те, що вона добровільно бажає виконати рішення суду, що готова повернути двері в будь-який час.

29 квітня 2019 року від державного виконавця Безпальченка Р.В. надійшло дві постанови про накладання штрафу в розмірі 1700грн. за невиконання рішення суду без поважних причин та про стягнення виконавчого збору в розмірі 10% від суми, що підлягає примусовому стягненню в розмірі 8346грн.

Вважає дії державного виконавця незаконними, а постанови від 09.02.2019 року та 23.04.2019року у виконавчому провадженні ВП№58319491 підлягають скасуванню з наступних підстав.

Підстав виносити постанову про відкриття виконавчого провадження та складання акту від 18.06.2019 р. про примусове виконання виконавчого листа не було необхідності, оскільки нею було завчасно повідомлено як і стягувача, так і виконавчу службу про бажання добровільно виконати рішення суду.

Згідно ч.2 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Тому виконавчий збір, який підлягає стягненню становить 250 грн.,оскільки даний спір є спором майнового характеру.

Вважає, що дана скарга розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Строк для звернення зі скаргою визначається в десять днів з моменту дізнання особи про порушення її прав і свобод. Порушений з поважних причин строк може бути поновлений судом.

Про порушення її права вона дізналася 20.07.2019 року, з часу отримання відповіді ДВС.

Для надання безоплатної вторинної правової допомоги вона звернулася до Олександрійського міського центру БВПД, 31.07.2019 р. їй було призначено адвоката Мунтяна В.І., тому просить поновити строк звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримала та просить задовольнити.Зазначила, що хотіла добровільно виконати рішення суду, але ОСОБА_2 відмовлявся отримувати від неї металопластикові двері.Ввважає, що не було необхідності виконувати рішення суду в примусовому порядку.Зазначила, що постанову про відкриття виконавчого провадження отримала 29.03.2019 року та неодноразово зверталася в усній формі до державного виконавця про її наміри добровільно виконати рішення суду. Але державним виконавцем були неправомірно винесені постанови про стягнення штрафу та про стягнення виконавчого збору. Вона зверталася і до начальника відділу ДВС і 17.07.2019 року отримала від нього письмову відповідь на її звернення. Так як вона юридично необізнана, то за правовою допомогою вимушена була звернутися Олександрійського міського центру БВПД.Тому строк звернення до суду пропустила з поважних причин і просить його поновити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Бесараб В.А. підтримав вимоги скарги, зазначивши, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню, як винесені неправомірно, безпідставно.Боржник ОСОБА_1 про свій намір добровільно виконати рішення суду повідомила ще 14.07.2017 року.Тому у виконавця не було підстав відкривати виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду. Просить також поновити строк заявнику для звернення до суду , як пропущений з поважних причин.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Державний виконавець Безпальченко Р.В заперечує проти задоволення даної скарги. Зазначив, що працює в відділі ДВС з початку 2019 року.Йому не було відомо, що ОСОБА_1 подавала в 2017 році заяву про готовність добровільно виконати рішення суду і дану заяву йому не передавали. Так як виконавчий лист відповідав вимогам , які пред`являються до документів виконавчого провадження, то на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження.Так як боржником не виконано добровільно рішення суду, то були винесені постанови про накладення на боржника штрафу та стягнення виконавчого збору. При перевірці виконавчого провадження начальником відділу ДВС було скасовано постанову від 23.04.2019 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_4 , державного виконавця Беспальченка Р.В. дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково .

В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2019 року стягувачем ОСОБА_2 було пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист по справі № 2/398/417/17 , виданий Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області 15.03.2017 року та сплачений авансовий внесок в сумі 4173 грн.

Державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Безпальченко Р.В. 09.02.2019 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 58319491 та зобов`язано ОСОБА_1 повернути фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 металопластикові двері згідно договору купівлі-продажу від 29.04.2016 р. Державним виконавцем встановлено строк для виконання рішення суду - протягом 10 робочих днів. Роз`яснено про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження» .

09.02.2019 р. дану постанову було направлено боржнику ОСОБА_1 згідно супровідного листа.

В судовому засіданні державним виконавцем Беспальченко Р.В. не надані суду докази отримання ОСОБА_1 даної постанови.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що отримала дану постанову 29.03.2019 року.

З урахуванням викладеного, та враховуючи доводи заявника щодо причин пропуску строку на оскарження даної постанови, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду для оскарження даної постанови.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України « Про виконавче провадження»( далі Закону) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1,5,6 ст.26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів .

Таким чином, на підставі заяви стягувача , сплати ним авансового внеску, та за за умови відповідністі виконавчого документа вимогам до виконавчого документа, передбачених ст. 4 Закону державний виконавець зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

В судовому засіданні не встановлено підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, тому вимога про скасування постанови по виконавчому провадженню ВП 58319491 про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2019 року по виконавчому листу № 2/398417/17 від 15.03.2017 року не підлягає задоволенню.

22.04.2019 р. державним виконавцем Безпальченко Р.В. по даному виконавчому провадженню винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в сумі 8346,00 грн. А 23.04.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у сумі 1700 грн. за невиконання рішення суду.

Боржник ОСОБА_1 оскаржила дані постанови.

Згідно вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, cуди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так згідно п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.447ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) .

А у разі, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скасування судом постанов державного виконавця про накладення штрафу та виконавчого збору у порядку судового контролю за виконанням судових рішень передбаченим ЦПК України не передбачено.

Згідно ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Вказана правова позиція відображена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 213/2012/16, від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц, від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що передбачено як ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і ч. 1 ст. 287 КАС України.

З наведеного слідує, що вимоги викладені у скарзі ОСОБА_1 щодо скасування по виконавчому провадженню ВП 58319491 постанови від 22.04.2019 року про стягнення виконавчого збору та постанови від 23.04.2019 року про накладення штрафу підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання судових рішень у цивільних справах, належать до компетенції адміністративних судів .

Тому суд не входить в оцінку правомірності даних постанов.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. с. 447-453, п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області Безпальченка Романа Володимировича та скасування постанов державного виконавця у виконавчому провадженні задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2019 року по виконавчому листу № 2/398417/17 від 15.03.2017 року.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимоги про скасування постанови по виконавчому провадженню ВП 58319491 про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2019 року по виконавчому листу № 2/398417/17 від 15.03.2017 року .

Закрити провадження по справі в частині оскарження по виконавчому провадженню ВП 58319491 постанови від 22.04.2019 року про стягнення виконавчого збору та постанови від 23.04.2019 року про накладення штрафу , так як дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з вимогами про скасування по виконавчому провадженню ВП 58319491 постанови від 22.04.2019 року про стягнення виконавчого збору та постанови від 23.04.2019 року про накладення штрафу вона може звернутися в порядку адміністративного судочинства до Кіровоградського окружного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного текста ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19.08.2019 року.

Суддя