Справа № 2-1984/10 Головуючий у 1 інстанції: Ніткевич А.В.
Провадження № 22-ц/811/1383/19 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

судового засідання

03 вересня 2019 року м. Львів

Справа № 2-1984/10

Провадження № 22-ц/811/1383/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандра М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 30 грудня 2010 рокуу складі судді Ніткевич А.В.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Мурованської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

колегією суддів в складі головуючого-судді Струс Л.Б., суддів Левика Я.А., Шандри М.М. у даній справі заявлено самовідвід.

Із змісту заяви та матеріалів справи вбачається, що 19 квітня 2019 року автоматизованою системою документообігу суду було визначено для розгляду апеляційної скарги апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 30 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Мурованської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, колегію суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі суддів Струс Л.Б. (доповідач), Левика Я.А., Шандри М.М.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення від 30 грудня 2010 року ухвалене Сокальським районним судом в складі судді Ніткевича А.В.

З 2013 року суддя Ніткевич А.В. є суддею судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області. Відповідно протягом тривалого періоду спільної роботи склалися певні робочі стосунки між суддями колегії, що визначена для розгляду справи та суддею Ніткевичем А.В., що ухвалив рішення у справі як суд першої інстанції.

Зважаючи на вказане колегія суддів вважає за неможливе здійснювати перегляд рішення в його складі як суду першої інстанції, оскільки у сторін по справі, як зовнішнього спостерігача, в залежності від результату розгляду справи може скластися враження певного впливу тривалих спільних робочих стосунків на спосіб та результат розгляду справи, що може відповідно слугувати приводом для сумнівів у сторін у безсторонності (неупередженості) суду при розгляді справи.

Із змісту рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року вбачається: «52. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки голови В .Л.Г , чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). 53. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).».

Також, відповідно до змісту Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23: «Принцип незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

В контексті застосування вказаного принципу вказано, що:

1.1.Суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

1.2.Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення.

1.3. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу.

1.4.У тих випадках, коли рішення у справі має бути прийняте суддею одноособово, він діє незалежно від своїх колег по суду.

1.5.Суддя відстоює та підтримує гарантії виконання суддями своїх обов`язків з метою збереження та підвищення інституціональної та оперативної відповідальності суддів.

1.6.Суддя виявляє та підтримує високі стандарти поведінки суддів з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Також, що стосується принципу об`єктивності, - суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У відповідності до змісту ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.11 ст. 40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

З метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності суду при розгляді справи, колегія суддів, зважаючи на п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України вважає за необхідне заяву про самовідвід колегії суддів в складі головуючого-судді Струс Л.Б., суддів Левика Я.А., Шандри М.М. задовольнити.

Керуючись ст.ст. 38, 39, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

заяву суддів Струс Л.Б., Левика Я.А., Шандри М.М. про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддів Струс Л.Б., Левика Я.А., Шандру М.М. від участі у розгляді справи.

Справу передати на повторний авторозподіл для визначення колегії суддів замість відведених

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Л.Б. Струс

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра