Справа № 761/9737/18
Провадження № 2/761/1113/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представників учасників: Казанцев Г.М., Юшин Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ»; треті особи: Дочірнє підприємство «СІПІ авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів» про визнання недійними договорів купівлі-продажу майнових прав, -

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» (далі по тексту - відповідач 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ» (далі по тексту - відповідач 2), треті особи: Дочірнє підприємство «СІПІ авто» (далі - третя особа 1), Товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів» (далі - третя особа 2) про визнання недійними договору купівлі-продажу майнових прав.

Позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (т. 1 а.с. 238-241), обґрунтовані тим, що листом від 14.02.2018 року ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» повідомив позивача про те, що 14.02.2018 року між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ» укладено Договір купівлі-продажу майнових прав, за яким старий кредитор відступив новому кредитору права вимоги до ОСОБА_1 за Договором поруки № 04-1109/1-4 від 31.03.2014 року, укладеного з метою забезпечення виконання умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 96ю/2011/05-1501/2-1 від 23.05.2011 року, укладеного між Старим кредитором та ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ АВТО».

Позивач вважає, що Договір купівлі-продажу майнових прав від 14.02.2018 року є недійсним.

ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСЕМИ» не внесено до відповідного реєстру в установленому законом порядку та не отримало згідно законодавства ліцензію на здійснення (надання) фінансових послуг. За таких обставин, позивач вважає, що ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ» є неналежною стороною у Договорі купівлі-продажу майнових прав укладеного з ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ».

Також, у п. 1.4. оскаржуваного договору визначено, що передача у власність покупця майнових прав, які виникли на підставі нотаріально посвідчених угод, здійснюється на підставі окремих нотаріально посвідчених договорів.

Отже, у разі визнання судом недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав від 14.02.2018 року за основними зобов`язаннями, то визнанню недійсними підлягають також Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором від 29.09.2011 року, Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором від 30.05.2011 року, як і вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Тому позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (т. 1 а.с. 238-241), просив суд:

1. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав від 14.02.2018 року, укладеного між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСЕМИ» , за яким ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» відступив ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСЕМИ» права вимоги до ОСОБА_1 за Договором поруки № 04-1109/1-4 від 31.03.2014 року, укладеного з метою забезпечення виконання умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 96ю/2011/05-1501/2-1 від 23.05.2011 року, укладеного між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ АВТО»;

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним Договором від 29.09.2011 року;

3. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором № 04-1544/1-1 від 30.05.2011 року;

4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 40361128 від 28.03.2018 року.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача 2 вказує, що ОСОБА_1 у позовній заяві не наведено будь-яких підстав недійсності оскаржуваного ним договору. Так, сторонами при укладенні договору купівлі-продажу майнових прав від 14.02.2018 року було додержано всіх умов законодавства, а тому, слід відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача, який також є представником третьої особи 2, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач 1 та третя особа 2 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно положень ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності належним чином повідомлених відповідача 1 та третьої особи 1.

Ухвалою суду від 21.03.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою суду від 30.08.2018 року до матеріалів справи долучено відзив відповідача 2 на позовну заяву.

Ухвалою суду від 30.08.2018 року відкладено підготовче засідання у даній цивільній справі, витребувано у Публічному акціонерному товаристві «Банк національний кредит» копію договору купівлі продажу майнових прав від 14.02.2018 року, що був укладений між ПАТ «Банк національний кредит» та ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ», а також відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі №761/9737/18.

Протокольною ухвалою суду від 23.01.2019 року до матеріалів справи долучено документи, які надійшли з ПАТ «Банк національний кредит» на виконання вимог ухвали суду від 30.08.2018 року, а також відповідь на відзив на позовну заяву.

Протокольною ухвалою суду від 28.03.2019 року прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представників учасників процесу, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 23.05.2011 року між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" (Кредитор) та Дочірнє підприємство "СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ АВТО" (Позичальник) укладено Договір кредиту № 96ю/2011/05-1501/2-1, відповідно до якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику грошові кошти, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, у сумі 2 343 214,00 грн. із встановленою платою за користування кредитом у розмірі 21,0 % процент річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку №1 до цього Договору, що є невід`ємною складовою частиною цього Договору, з кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Кредитним договором до 22.05.2014 року або достроково у випадках, передбачених Кредитним договором (т. 1 а.с. 11-14).

31.05.2011 року між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ", ОСОБА_1 та ДП "СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ АВТО" було укладено Договір поруки № 04-1109/1-4, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язався перед Банком солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі за вказаним Кредитним договором (з усіма змінами та доповненнями до нього) (т. 1 а.с. 17-18).

14 лютого 2018 року між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ", від імені якого діє Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" Брайко С.А. та ТОВ "ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ" було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав, згідно якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, серед інших, право вимоги за Договором поруки №04-1109/1-4 від 31.03.2014 року, укладений між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ", ОСОБА_1 та ДП "СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ АВТО" (т. 1 а.с. 182-187).

Крім того, 14 лютого 2018 року між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ", від імені якого діє Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" Брайко С.А. та ТОВ "ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ" укладено Договір купівлі-продажу майнових прав за Іпотечним договором №04-1544/1-1 від 30.05.2011 року, згідно якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають право вимоги за Іпотечним договором №04-1544/1-1 від 30.05.2011 року, укладений між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" та ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ" (т. 1 а.с. 202-208).

Також, 14 лютого 2018 року між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ", від імені якого діє Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" Брайко С.А. та ТОВ "ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ" укладено Договір купівлі-продажу майнових прав за Іпотечним договором від 29.09.2011 року, згідно якого Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають право вимоги за Іпотечним договором від 29.09.2011 року, укладений між ПАТ "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" та ТОВ "СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ" (т. 1 а.с. 209-215).

Листом від 14.02.2018 року ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» повідомив ОСОБА_1 про те, що 14.02.2018 року між ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ» укладено Договір купівлі-продажу майнових прав, за яким старий кредитор відступив новому кредитору права вимоги до ОСОБА_1 за Договором поруки № 04-1109/1-4 від 31.03.2014 року, укладеного з метою забезпечення виконання умов Договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 96ю/2011/05-1501/2-1 від 23.05.2011 року, укладеного між Старим кредитором та ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «СПІВДРУЖНІСТЬ ІНІЦІАТИВНИХ ПРАЦЕЗДАТНИХ ІНВАЛІДІВ АВТО» (т. 1 а.с. 10).

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта майна (номер інформаційної довідки 135858090) від 29.08.2018 року до ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ» 28 березня 2018 року перейшло право власності на нежилий будинок (літ.Б) загальною площею 653,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності: письмова вимога про усунення порушення основного зобов`язання, серія та номер: 19, виданий 16.02.2018 року, видавник ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ»; договір про внесення змін, серія та номер 595, виданий 09.04.2014 року, видавник: приватний нотаріус КМНО Дмух Б.Л. ; Іпотечний договір, серія та номер:2723, виданий 29.09.2011 року, видавник: приватний нотаріус КМНО Дмух Б.Л. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40361128 від 28.03.2018 15:45:22, ОСОБА_2 , Філія Комунального підприємства Главанівської сільської ради «АБСОЛЮТ» у м. Києві, м. Київ. При цьому, підставою виникнення права власності та прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 28.03.2018 р. є Договір купівлі-продажу майнових прав за Іпотечним договором від 29.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дмухом Б.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 2723 (т. 1 а.с. 231-236).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.

Як на підставу для задоволення позову, позивач посилався на те, що ТОВ «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСЕМИ» не внесено до відповідного реєстру в установленому законом порядку та не отримало згідно законодавства ліцензію на здійснення фінансових послуг, а тому, товариство є неналежною стороною у Договорі купівлі-продажу майнових прав укладеного з ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ». У разі визнання судом недійсним Договору купівлі-продажу майнових прав від 14.02.2018 року за основними зобов`язаннями, то визнанню недійсними підлягають також Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором від 29.09.2011 року, Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором від 30.05.2011 року, як і вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1, 2, 3, 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Перевіривши обставини укладення оскаржуваних договорів, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Як вказано у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 року у справі № 6-301цс15, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Тому, відсутні правові підстави вважати, що метою укладення між відповідачами договору відступлення права вимоги є отримання прибутку.

Таким чином, за своєю правовою природою оспорюванні договори від 14.02.2018 року є договорами відступлення права вимоги, за яким Закон не передбачає обмежень стосовно статусу особи, якій може бути здійснено таке відступлення. Враховуючи дану обставину, норми Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» на які посилався позивач та на які в даному випадку не розповсюджуються на спірні правовідносини, не дають підстави для задоволення позову.

При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільних справах», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст. 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Окрім того Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

Враховуючи ту обставину, що при укладенні договорів не було порушено вимоги закону та, відповідно, права позивача, підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав та скасування державної реєстрації суд не вбачає.

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 16, 203, 215, 512, 514, 517, 1077, 1079 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352, п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, -

в и р і ш и в :

відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ»; Треті особи: Дочірнє підприємство «СІПІ авто», Товариство з обмеженою відповідальністю «Співдружність ініціативних працездатних інвалідів» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав та в скасуванні державної реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_2 .

Відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Банк національний кредит», Ю адреса м.Київ, бульв.Т.Шевченка, 35.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕОН-БІЗНЕС СИСТЕМИ», , адреса м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 50б.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 29.08.2019 року