Справа № 289/2450/18
Номер провадження 2/289/142/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Шуби В.М.,

вирішуючи питання про участь у справі як представника відповідача ОСОБА_1 у підготовчому засіданні в залі суду в м. Радомишль у цивільній справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на подароване майно земельні ділянки, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на подароване майно земельні ділянки; відповідач громадянин РФ ОСОБА_3 із зазначенням адреси проживання останнього: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ; представником відповідача позивачем зазначена ОСОБА_1 .

В підготовчому засідання на підтвердження повноважень ОСОБА_1 надано довіреність, посвідчену нотаріусом РФ. Надаючи пояснення суду, ОСОБА_1 , зазначила, що не є адвокатом, а довіреність не легалізовано в установленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_2 підтримав позиція свого представника ОСОБА_4 , який в свою чергу зазначив, що на його думку, справа, представником позивача у якій він являється, є малозначною та не потребує від представника відповідача мати повноваження адвоката.

Згідно вимог ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

При огляді довіреності представника відповідача в судовому засідання встановлено, що вона видана нотаріусом в Російській Федерації, однак, в порушення ст. 13 ЗУ «Про міжнародне право», до заяви не додано доказів, що вказана довіреність легалізована в Україні.

З 22 грудня 2003 року в Україні діє Гаазька Конвенція 1961 року, відповідно до положень якої відмінено вимогу консульської легалізації іноземних документів і змінено цю процедуру шляхом проставлення штампу «апостиль».

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Проставлення штампу «Апостиль» є обов`язковою умовою для визнання юридичної сили документа на території іншої держави, яка підписала Гаазьку конвенцію. Для всіх інших країн необхідно виконати процедуру консульської легалізації документів. РФ є учасником Гаазької конвенції 1961 р., а тому здійснюють процедуру легалізації документів шляхом проставлення штампа «Апостиль».

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Нормами частини четвертої зазначеної статті закріплено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно п. п. 11 п. 16-1 Закону України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції у судах першої інстанції з 01 січня 2019 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.07.2019 за даним позовом було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження судом були всебічно та повно враховані положення ч. 3 ст. 274 ЦПК України, тому доводи представника позивача, про те що ОСОБА_1 може бути представником відповідача, оскільки дана справа є малозначною, є безпідставними.

Враховуючи, те, що ОСОБА_1 надала суду довіреність, яка не відповідає вимогам ст. 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, та документів, які б підтверджували, що представник є адвокатом не надано, остання не може бути допущена до участі у справі у якості представника.

Оскільки суд дійшов переконання про недопущення до участі у справі ОСОБА_1 у якості представника відповідача, а відповідач є громадянином РФ та проживає на території іншої держави, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно ч. 1 ст. 80 ЗУ «Про міжнародне приватне право», у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Оскільки відповідач мешкає на території Російської Федерації, то при вирішенні справи необхідно керуватись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 1993 року (далі - Конвенція) та Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень від 27.06.2008 № 1092/5/54.

Статтею 17 Конвенції передбачено, що у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Згідно п.п 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Таким чином, з метою вручення копії позовної заяви з додатками необхідно звернутися до запитуваної установи юстиції з відповідним дорученням про вручення документів. При цьому, виходячи з положень вищевказаної Конвенції, документи мають бути складені російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на цю мову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що провадження у справі було відкрито, однак, судом встановлено невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 176 ЦПК України, суд вважає необхідним відкласти підготовче засідання та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу положення ст. 257 ЦПК України, що у разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви у встановлений термін, останню буде залишено без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.197, 258, 260, 261, ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відкласти проведення підготовчого засідання на 06.09.2019 о 10 год. 30 хв..

Надати позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви не пізніше 10 год. 30 хв. 06.09.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)