РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/16536/17

Провадження № 22-ц/4815/852/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідачі - ОСОБА_4 , Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство Домінанта",

за участю позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4

адвоката Шендери О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Панас О.В. від 18 квітня 2019 року, проголошене в 10 год. 15 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення 24 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

27.10.2017 року ОСОБА_1 у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_4 , ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивують тим, що 22 грудня 2016 року о 15:49 годині, водій

ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "КІА Спортєдж", н.з. НОМЕР_1 , на регульованому

перехресті вул. Шухевича-Богоявленська-Безручка в м. Рівне, рухаючись на заборонений сигнал світлофора, допустив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген Пассат", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався на даному

перехресті на дозволений зелений сигнал світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, а автомобіль "Фольксваген Пассат", н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 20 січня 2017 року кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008838, провадженням закрито на підставі пункту 2 частини статті 284 КПК України.

24 лютого 2017 р. Рівненським міським судом винесено постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, відносно ОСОБА_4 закрито у зв`язку з пропуском строку накладання адміністративного стягнення.

Відповідно до звіту оцінки вартості матеріального збитку №052Е від 23.01.2017 року матеріальний збиток, завданий власникові транспортного засобу "Wolkswagen Pasat", реєстраційний номер НОМЕР_2 ., в результаті його пошкодження при ДТП складає: 103 986,90 грн.

Відповідно до звіту №056Е спеціаліста-автотоварознавця про визначення ринкової вартості вищевказаного автомобіля ВК1528ВМ після ДТП (працездатних складових автомобіля), станом на 18 січня 2017 року, складає згідно розрахунків 40 556, 97 грн.

Також, позивачем ОСОБА_3 понесені витрати в сумі 1056 грн. на знаходження автомобіля на штрафмайданчику та в сумі 720 грн. на послуги евакуатора.

Позивачем ОСОБА_1 були понесені витрати на медикаменти та ремонт мобільного телефону в сумі 3090 грн. 25 коп.

Однак, на сьогоднішній день збитки в добровільному порядку не відшкодовані.

Крім того, розмір душевних страждань, які довелось позивачам перенести внаслідок ДТП, пов`язаних зокрема з порушення звичайного способу життя, негативним впливом на стан здоров`я, позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оцінюють в 20000 грн. на кожного.

Просили суд стягнути з ОСОБА_4 та Страхового товариства "Домінанта" на користь ОСОБА_1 грошову суму матеріального збитку, яка складає 3090,25 грн. та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також на користь ОСОБА_3 грошову суму матеріального збитку, яка складає 105 762,90 грн., та 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ТДВ "Страхове товариство Домінанта" про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , Страхового товариства "Домінанта" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану майну в сумі 66409 грн. 93 коп. та моральну шкоду в сумі 2000грн., понесені судові витрати в сумі 2640 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , Страхового товариства "Домінанта" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану здоров`ю в сумі 1990 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та понесені судові витрати в сумі 2640 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 була заподіяна матеріальна шкода власнику автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , та враховуючи положення ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на його користь підлягає стягненню солідарно з відповідачів різня між ринковою вартістю автомобіля до та після ДТП, а також понесені ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи, перебування автомобіля на штрафмайданчику та послуги евакуатора.

Також, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди завданої здоров`ю та стягнення солідарно з ОСОБА_4 та Страхового товариства "Домінанта" на користь ОСОБА_1 підтверджених витрат, понесених на лікування в сумі 1990 грн. та, враховувавши, що внаслідок ДТП позивачі отримали тілесні ушкодження легкої тяжкості, а автомобіль ОСОБА_3 - значні механічні пошкодження, що спричинило моральні страждання позивачів, про наявність підстав для стягнення солідарно з відповідачів на користь кожного з позивачів по 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду в зв`язку з порушенням норм матеріального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції на підтвердження його вини у вчиненні ДТП безпідставно послався на постанову Рівненського міського суду від 24.02.2017 року, оскільки поєднання у вказаній постанові суду закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і свідчить про порушення права людини на справедливий суд.

Рішення про стягнення солідарно з нього та Страхового товариства "Домінанта", заподіяної шкоди не відповідає вимогам закону, так як належний йому автомобіль був застрахований у Страховому товаристві "Домінанта" на підставі полісу АК/2163615 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.12.2016 року, він у встановлений законом строк повідомив страхову компанію про страховий випадок, а тому обов`язок по відшкодуванню шкоди у межах страхового відшкодування лежить саме на страховику.

Вважає, що звіт оцінки вартості матеріального збитку №052Е від 23.01.2017 року виготовлений ПП "Експрес-Сервіс-Альфа" не може бути належним доказом розміру шкоди, оскільки він виготовлений з рядом порушень.

Зокрема, у вказаному звіті відсутня інформація про його повідомлення про час та місце проведення огляду об`єкта оцінки.

Транспортний засіб щодо якого проводилася оцінка не відповідає комплектації авто, а зокрема, об`єм двигуна згідно техпаспорта становить 1800 см.куб., а згідно Він-коду об`єм двигуна мав би бути 1900 см.куб.

Крім того, у звіті з покликанням на Довідник "Бюлетень авто товарознавця", ДНДІСЕ ЮЦСЕУ, випуск №92, зазначено, що середньорічний нормативний пробіг для КТЗ даного класу із строком експлуатації 26 років складає 20,70 тис.км., однак у вказаному Довіднику середньорічний нормативний пробіг для КТЗ даного класу становить 19,6 тис.км.

Ринкова вартість автомобіля встановлена експертом згідно звіту № 052Е від 23.01.2017р. на момент пошкодження в розмірі 103 986,90 грн. є недостовірною, оскільки до неї не включена газова установка вартістю 1200 грн., якою обладнаний транспортний засіб.

Так як, вихідні дані зазначені у звіті №052Е від 23.01.2017 року використовувались у звіті спеціаліста-товарознавця про визначення ринкової вартості автомобіля №056Е від 18.01.2017 року, то він також є не належним доказом.

З наведених підстав ОСОБА_4 просить рішення Рівненського міського суду від 18.04.2019 року змінити та відмовити позивачам у задоволенні заявлених до нього позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За правилом ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦПК неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково, солідарно з відповідачів стягнуто матеріальну та моральну шкоду.

Хоча, ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта" апеляційної скарги на рішення суду не подавало, однак апеляційний суд вважає за необхідне на підставі ч.4 ст.367, ч.2 ст.376 ЦПК України вийти за межі доводів апеляційної скарги та постановити рішення на підставі норм матеріального права, які регулюють правовідносини, що склалися між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 07 листопада 2018 року по справі №183/3811/16-ц зазначив, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 2016 року о 15:49 годині, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки "КІА Спортєдж", н.з. НОМЕР_1 , на регульованому перехресті вул. Шухевича-Богоявленська-Безручка в м. Рівне, рухаючись на заборонений сигнал світлофора, допустив зіткнення з автомобілем марки "Фольксваген Пассат", н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався на даному перехресті на дозволений зелений сигнал світлофора. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, а автомобіль "Фольксваген Пассат", н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта", згідно поліса №АК/2163615 від 16.12.2016 року.

Постановою слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області від 20 січня 2017 року кримінальне провадження, відомості про яке несені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008838 провадженням закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України.

24 лютого 2017 Рівненським міським судом у справі №569/2600/17 винесено постанову, відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КпАП України закрито у зв`язку з пропуском строку накладання адміністративного стягнення. Вказаною постановою суду встановлено, що вина водія в порушення ним Правил дорожнього руху підтверджується наявними в справі матеріалами, зокрема, фактичними даними, встановленими: постановою про закриття кримінального провадження від 20 січня 2017 року, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0008838 від 23 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №254728 від 10 лютого 2017 року.

Таким чином, вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили.

Доводи апеляційної скарги про те, що поєднання у вказаній постанові суду закриття провадження у справі з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і свідчить про порушення права людини на справедливий суд, не заслуговують на увагу, оскільки дана постанова є чинною, ОСОБА_4 не оскаржена та оцінка її законності під час розгляду цієї справи апеляційним судом надаватись не може. Крім цього, закриття провадження за закінченням строків притягнення до адмінвідповідальності не є реабілітуючою обставиною та не звільняє особу від відповідальності за спричинену шкоду.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності зазначений Закон визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відповідно до статті 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Законодавство України, чинне як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час розгляду справи судом, не передбачає солідарного обов`язку страховика та страхувальника щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП майну та здоров`ю потерпілого.

Таким чином, оскільки ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта", уклавши з ОСОБА_4 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником третім особам, помилковим є висновок суду першої інстанції про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивачів матеріальної та моральної шкоди.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Пунктом 8.2. Методики передбачено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

В інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості (п.8.3. Методикм).

На замовлення ОСОБА_3 23.01.2017 року ПП Експерт-Сервіс-Альфа", було проведено оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за результатами якої складено звіт №052Е, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові вказаного автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 103986,90 грн. У даному звіті також встановлено, що ринкова вартість автомобіля становить 103986,90 грн., вартість його відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу - 118372,91 грн., а з врахуванням вказаного коефіцієнту 46296,67 грн.

У відповідності до п.8.6.2. Методики величина втрати товарної вартості КТЗ експертом не нараховувалась.

Враховуючи викладене, оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля засобу VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу не перевищує його ринкової вартості ОСОБА_3 підлягає відшкодуванню страховиком вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, яка складає 46296,67 грн.

Покликання скаржника на те, що згідно Довідника "Бюлетень авто товарознавця" №92 середньорічний нормативний пробіг для КТЗ даного класу становить 19,6 тис.км., а не 20,70 тис.км., як зазначено у звіті №052Е від 23.01.2017 року, є необґрунтованими, оскільки на їх підтвердження ОСОБА_4 надано роздруківку із електронної версії Бюлетня автотоварознавця №92, про середньорічний нормативний пробіг для автомобіля марки VOLKSWAGEN PASSAT, 1991 року випуску із об`ємом двигуна 1595 куб.см, а оцінка проводилась автомобіля із об`ємом двигуна 1800 куб.см.

Не свідчать про неправильність вказаного звіту доводи апеляційної скарги про невідповідність, зазначеної у ньому комплектації транспортного засобу, щодо якого проводилася оцінка, комплектації автомобіля, яка має бути згідно Він-коду автомобіля, а саме об`єму двигуна.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виданого 13.12.2016 року, тобто менш як за два тижні до ДТП, вказаний автомобіль має об`єм двигуна 1800 куб.см., як і було зазначено експертом у звіті №052Е від 23.01.2017 року.

Будь-яких даних про заміну ОСОБА_3 на належному йому на момент ДТП автомобілі двигуна на інший із більшим об`ємом матеріали справи не містять.

Не врахування експертом вартості газового обладнання, яке встановлене на транспортному засобі, щодо якого проводилась оцінка, не вплинуло на правильність визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу.

Із копій квитанцій №21 від 30.12.2016 року та №22 від 30.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 було сплачено 1056 грн. за перебування автомобіля на спецмайданчику та 720 грн. за евакуацію транспортного засобу з місця ДТП до спецмайданчика.

Вказані витрати у відповідності до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодовуються також страховиком.

Відповідно до п. 12.1.ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно поліса №АК/2163615 від 16.12.2016 року страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 200 000 грн., а за шкоду майну 100000 грн. Також вказаним полісом встановлено франшизу в сумі 1000 грн.

Отже, сума страхового відшкодування підлягає зменшенню на суму франшизи (1000 грн.), обов`язок по сплаті якої з врахуванням положень ст. 1194 ЦК України покладається на ОСОБА_4 .

За наведеного, на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню із ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта" страхове відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля при ДТП, яка складається з вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу, яка за мінусом франшизи складає 45296,67 грн. (46296,67-1000), витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в сумі 720 грн. та на оплату перебування автомобіля на спецмайданчику в сумі 1056 грн., всього 47072,67 грн.

В свою чергу з ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 франшиза в сумі 1000 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування шкоди завданої пошкодженням мобільного телефону задоволенню не підлягають, так як останньою не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між ДТП та пошкодженням її телефону.

Пунктом 23.1. статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до пункту 24.1. статті 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно висновків експерта КЗ "Рівненське обласне бюро судово-медичної експертизи" Рівненської обласної ради №1406 від 30.12. 2016 року №1390 від 26.12.2016 року та №1391 від 26.12. 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження.

На підтвердження понесених витрат на своє лікування позивачкою ОСОБА_1 надано суду копії квитанцій на загальну суму 1990,25 грн.

Однак, квитанції від 30.12.2016 року на суму 1,56 грн. та на суму 10,4 грн. помилково взяті судом до уваги, оскільки не мають відношення до витрат на лікування.

Таким чином, ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта" підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 матеріальна шкода, заподіяна здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка складається з витрат на придбанням лікарських засобів в сумі 1978,29 грн.

Згідно ст. 23, ст. 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, фактичні обставини справи, характер, тривалість та обсяг моральних страждань, яких позивачі зазнали у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень під час ДТП, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів приходить до висновку, що розмір завданої ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди становить по 2000 грн. кожному.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Беручи до уваги зазначене, страховик відшкодовує моральну шкоду, яка полягає тільки у каліцтві або іншому ушкодженні здоров`я потерпілого, моральна шкода, яка полягає у настанні інших негативних явищ, відшкодовується особою, яка її завдала.

Отже, із ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта" підлягає до стягнення на користь ОСОБА_1 моральна шкода, завдана ушкодженням здоров`я, в сумі 98,91 грн. (1978,29х5%), а решта вказаної шкоди в розмірі 1901,09 грн. (2000-98,91) підлягає відшкодуванню ОСОБА_4 .

Крім того, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не завдано матеріальної шкоди пов`язаної із ушкодженням здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, а відшкодування страховиком моральної шкоди, завданої пошкодженням майна Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено, то завдану їм моральну шкоду у сумі по 2000 грн. слід стягнути з ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

При вирішенні питання про стягнення з відповідачів судових витрат по справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі позову та апеляційної скарги підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачами надано суду копію прибуткового касового ордеру № 4, № 5 від 19.09.2017 р. згідно яких позивачі за надання адвокатських послуг сплатили кожен по 5000 грн. кожен адвокату за підготовку позовної заяви (а.с.47) та по 8000,00 грн. за надання юридичної допомоги ( а.с.113-114).

При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, співмірність витрат із ціною позову, пропорційність розміру задоволених вимог та значенням справи для сторони, заперечення представника відповідача в частині задоволення вимог щодо компенсації витрат на правничу допомогу, та вважає за необхідне стягнути з на користь позивачів кожному по 2000 грн. в рахунок компенсації за правничу допомогу у цій справі. При цьому суд враховує, що справа є малозначною, переважна більшість доказів була зібрана слідчим в ході досудового слідства, з долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвокатами на спілкування, підготовку нормативної бази, позову та пред`явлення його до суду першої інстанції.

ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору при подачі ним позову немайнового характеру на підставі п. 2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а ОСОБА_1 при подачі позовів в своїх та сина інтересах звільнена від сплати судового збору на підставі п. 2 ч.1 ст.5 та п.14 ч.2 ст.3 цього Закону.

В частині стягнення матеріальної шкоди позов ОСОБА_3 задоволено на 45,42% (48042,67х100:105765,9), ОСОБА_1 - на 64% (1978,29х100:3090,25).

ОСОБА_3 слід було сплатити судовий збір у сумі 1057,63 грн. за подачу позову майнового характеру, однак ним було сплачено лише 640грн. Оскільки позов задоволено на 45,42%, то судовий збір у сумі 577,25грн. (1057,62х45,42%=480,37;1057,62-480,37) підлягав би стягненню з позивача на користь держави. З відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_3 у сумі 62,75 грн. (640-577,25), на користь державного бюджету-417,62 грн.(1057,62-577,25-62,75). При розподілі даного судового збору між відповідачами на ОСОБА_6 припадає 2% від сум, на страхову компанію-98% Таким чином з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути понесені витрати по оплаті судового збору у сумі 1,25грн. (62.75х2%), з ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта"-61,50грн., на користь держави відповідно з ОСОБА_4 -8,35гнр.(417,62х2%), з ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта"-409,27грн.

З Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" підлягає стягненню судовий збір на користь держави за подачу позову про стягнення моральної шкоди у сумі 400грн., решту суми судового збору в розмірі 1880 грн. (640х2=1280+600) слід стягнути з ОСОБА_4

Разом з тим, оскільки апеляційна скарга в частині вимог до ОСОБА_4 задоволена на 2% від суми позову, то сплачений ним судовий збір у сумі 1629,74 грн. (в частині вимог майнового характеру(665.2+997,8=1663х2%=33.26;1663-33,26)) підлягав би поверненню з бюджету.

Позов ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволений на 64%, тому судовий збір з підлягає відшкодуванню страховою компанією у сумі 409,6грн.(640х64%).

Враховуючи наведене, з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_3 у сумі 1,25грн., судовий збір на користь державного бюджету в сумі 258,61грн.(8,35+1880=1888,35-1629,74). З ТзДВ "Страхове товариство "Домінанта" на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 61,50грн., на користь ОСОБА_1 - 409,6грн., судовий збір на користь держави-809,27(409,27+400)

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375,376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст.ст.23, 999, 1166,1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 21, 22, 24, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок

дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 47072 (сорок сім тисяч сімдесят дві) грн. 67 коп., понесених витрат по сплаті судового збору у сумі 61(шістдесят одну)грн.50коп. та на правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча)грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1978 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 29 коп., моральну шкоду в сумі 98 (дев`яносто вісім) грн. 91 коп., витрати понесені по оплаті судового збору у сумі 409(чотириста дев`ять)грн.60коп. та на правничу допомогу у сумі 1000 (одна тисяча)грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 809(вісімсот дев`ять)грн.27коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1000 грн., моральну шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн., судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1(одна)грн.25коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 1000(одна тисяча)грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1901 (одна тисяча дев`ятсот одна) грн. 09 коп. та на користь ОСОБА_2 , законним представником якого є ОСОБА_1 у сумі 2000 (дві тисячі )грн., судові витрати по оплаті судового збору у сумі 409(чотириста дев`ять)грн.60коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 1000(одна тисяча)грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 258(двісті п`ятдесят вісім)грн.61 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , малолітній ОСОБА_2 , проживають : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 18.12.2013р. Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області.

Позивач: ОСОБА_3 , проживає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , проживає: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: Страхове товариство «DOMINANTA», місцезнаходження: 49000м.Дніпро, вул.Василя Макухи,1, КОД .

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.