Справа № 289/465/19
Номер провадження 2/289/253/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Луньової Д.Ю., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЕССПЕС» про видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки її видачі, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЕССПЕС» (далі ТОВ «ФІДЕССПЕС»), в якій позивач просить суд:

-зобов`язати відповідача видати/направити поштовим зв`язком позивачу його трудову книжку з внесеними записами про роботу останнього в ТОВ «ФІДЕССПЕС» з квітня 2017 по 28.12.2018;

-стягнути з ТОВ «ФІДЕССПЕС» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.;

-стягнути з ТОВ «ФІДЕССПЕС» на користь позивача середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки в сумі 27 286,38 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що з 2017 року до 26.12.2018 він працював в ТОВ «ФІДЕССПЕС», останні два місяці перед звільненням - керуючим сільськогосподарською дільницею в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області.

Наказом від 26.12.2018 № 36-к позивача звільнено з посади керуючого дільницею з 28.12.2018, однак, в день звільнення та послідуючі дні трудову книжку позивачеві не було видано. На письмову заяву від 20.02.2019 про надіслання трудової книжки засобом поштового зв`язку, відповідач відмовився повернути позивачеві трудову книжку з посиланням на невиконання позивачем робіт по облаштуванню пічного опалення, необхідність повернення грошових коштів за отримання двох поросят в розмірі 4000,00 грн. та повернення технічного паспорту на комбайн КЛАСС 105.

Позивач зазначає, що невидача трудової книжки не дає йому змоги працевлаштуватись і створює тривалу перерву у стажі роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, неналежна правова поведінка відповідача призвела до отримання психічного стресу, хвилювання і як наслідок - до хвороби, чим спричинено моральну шкоду.

Ухвалою від 27.06.2019 відкрито провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглядати у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у відповідача довідку про розмір середньомісячної заробітної плати позивача. Надано відповідачу строк для подання відзиву (а.с.21-22).

22.07.2019 на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 в день звільнення 28.12.2018 був відсутній на робочому місці, однак, відповідач в телефонному режимі повідомив позивача про необхідність прибути в офіс відповідача для отримання трудової книжки і повернення останньому 4000,00 грн. та технічного паспорта на комбайн КЛАСС 105. Оскільки позивач неодноразово обіцяв з'явитися в офіс та повернути вказані грошові кошти та технічний паспорт, проте, не з`являвся та ігнорував домовленості між сторонами, відповідач не вбачає своєї вини у затримці видачі трудової книжки, тому вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими. Крім того, відповідач зазначає, що позивач з 01.03.2019 офіційно працює охоронцем в ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РАДОМІЛК», тому жодні права позивача на його працевлаштування не порушені. Звертає увагу суду на пропущення позивачем строків на звернення до суду, передбачені ст. 233 КЗпП України, Просить суд зобов`язати ОСОБА_1 повернути грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. та технічний паспорт на комбайн КЛАСС 105 (а.с.37-40).

Разом із відзивом відповідачем направлено клопотання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін (а.с.59).

Ухвалою від 24.07.2019 у задоволенні клопотання відповідача ТОВ «ФІДЕССПЕС» про розгляд справи з викликом сторін відмовлено, звернуто увагу відповідача на те, що будь-які вимоги до позивача у відзиві пред`являтися не можуть (а.с.62).

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що наказом від 26.12.2018 № 36-к у зв`язку із поданою заявою та керуючись п. 1 ст. 38 КЗпП України ОСОБА_1 звільнено з посади керуючого дільницею (сільськогосподарською) на майновому комплексі ТОВ «ФІДЕССПЕС» в с. Заболоть Радомишльського району Житомирської області з 28.12.2018 (а.с.8,9).

13.02.2019 за вих. № 33/19 директором ТОВ «ФІДЕССПЕС» Олійник І.І. направлено ОСОБА_1 лист-звернення, в якому повідомляє, що в зв'язку з відсутністю останнього на робочому місці при звільненні йому необхідно особисто прибути до офісу Товариства для отримання трудової книжки та підписання необхідних документів. А також повернути технічний паспорт на комбайн КЛАСС 105 та кошти в розмірі 4000,00 грн. за поросят, яких він взяв за виконання роботи, яку не виконав (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів справи, 20.02.2019 ОСОБА_1 направив директору ТОВ «ФІДЕССПЕС» Олійник І.І. заяву, адресовану ТОВ «ФІДЕССПЕС» Олійник І.І. , про надіслання трудової книжки засобами поштового зв'язку Укрпошти або Новою поштою за рахунок заявника на адресу його проживання (а.с.11).

Із змісту листа від 25.02.2019 за вих. № 34/19 вбачається, що директором ТОВ «ФІДЕССПЕС» Олійник І.І. повідомлено ОСОБА_1 , що трудову книжку за вказаною адресою останньому буде відправлено відразу після повернення ОСОБА_1 на адресу ТОВ «ФІДЕССПЕС» технічного паспорта на комбайн КЛАСС 105 та грошових коштів в розмірі 4000,00 грн. (а.с.12).

Згідно копії довідки та копії листка непрацездатності ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Госпіталь ветеранів війни» з 14.01.2019 по 01.02.2019 з діагнозом «гіпертонічна хвороба ІІ, ступінь 3. Ризик високий» (а.с.13).

Згідно довідки про середню заробітну плату від 19.07.2019 вих. №58/19, наданій відповідачем ТОВ «ФІДЕССПЕС», ОСОБА_1 працював в ТОВ «ФІДЕССПЕС» та з квітня 2017 по грудень 2018 йому щомісячно нараховувалася заробітна плата, усього відпрацьовано 640 календарних днів, сумарна заробітна плата складає 75000,00 грн., а середньоденна заробітна плата складає 117,19 грн.(а.с.35,36).

Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Згідно із пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

У відповідності до вимог пунктів 4.1, п. 4.2 Інструкції, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової

книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції. Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Приписами ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З позовної заяви та відзиву на позов судом встановлено, що учасники справи визнають, що позивач ОСОБА_1 був звільнений з ТОВ «ФІДЕССПЕС» 28.12.2018, однак, в день звільнення трудова книжка позивачу не видавалася, оскільки останній не був присутній на роботі, а отже ця обставина доказуванню не підлягає.

Також визнається сторонами і не підлягає доказуванню та обставина, що ТОВ «ФІДЕССПЕС», всупереч Інструкції, направило ОСОБА_1 повідомлення про необхідність отримання трудової книжки лише 13.02.2019, тобто із затримкою у сорок вісім днів, а також обставина отримання відповідачем письмової заяви ОСОБА_1 про направлення його трудової книжки поштою на зазначену адресу.

Доказів направлення чи видачі відповідачем ТОВ «ФІДЕССПЕС» позивачу ОСОБА_1 належної йому належним чином оформленої трудової книжки станом на дату розгляду справи відповідачем суду не надано.

Зазначення відповідачем умов для видачі трудової книжки після сплати грошових коштів та повернення технічного паспорта на комбайн суд вважає протиправними.

Таким чином, вина відповідача в порушенні вимог КЗпП України, діючої Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, знайшла своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 32 постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», оскільки згідно зі ст. 235 КЗпП України оплаті підлягає вимушений прогул, вимоги працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню в тому разі і за той період, коли з вини власника або уповноваженого ним органу була затримана видача трудової книжки або неправильне формулювання звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника.

Що стосується позиції відповідача про те, що позивач пропустив встановлений ст. 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду для вирішення трудового спору, то суд вважає, що вона не ґрунтується на законі, виходячи із наступних підстав.

Право громадянина в Україні на працю відповідно до Конституції України захищається судом.

Правосуддя в Україні здійснюється з метою захисту прав, свобод і законних інтересів людини, громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права.

Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору як складова механізму реалізації прав на судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. У разі затримки видачі трудової книжки з вини роботодавця, працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що невидача працівникові трудової книжки є триваючим правопорушенням, і працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день вручення звільненому працівникові належно оформленої трудової книжки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з вини власника за весь час затримки по день фактичного вручення встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що роботодавець з вини якого сталася затримка видачі трудової книжки, фактично вручив йому належним чином оформлену трудову книжку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що звільнений позивач 28.12.2018, а до суду з позовом звернувся 25.03.2019, тобто в тримісячний строк.

Також суд не може прийняти до уваги позицію відповідача про те, що в період затримки видачі трудової книжки, а саме з 01.03.2019 позивач офіційно працює охоронцем в ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РАДОМІЛК», а тому підстави для виплати йому за цей період середнього заробітку відсутні, оскільки вказані обставини не підтверджені жодними належними доказами.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Таким чином, слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 у справі № 6-195цс14.

Розрахунок суми за весь час вимушеного прогулу проводиться судом на підставі наданої відповідачем довідки про середню заробітну плату (дохід), згідно якої у листопаді 2018 та грудні 2018 року ОСОБА_1 було нараховано заробітну плату в розмірі 3800,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Так, середній заробіток за весь час затримки з 28.12.2018 (час коли відповідач був зобов`язаний повідомити позивача про необхідність отримання трудової книжки) по 15.08.2019 (дата розгляду справи та прийняття рішення), тобто за 157 робочих днів складає 29 103,09 грн. (з розрахунку 157х185,37 грн. (середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 відповідно до довідки про доходи № 58/19 від 19.07.2019 ТОВ «ФІДЕССПЕС», визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню та підлягає до стягнення з відповідача у межах заявленої позовної вимоги середній заробіток за затримку видачі трудової книжки у розмірі 27286,38 грн.

При вирішенні даного спору суд враховує, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення законних прав працівника, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі (постанова Верховного Суду України у справі № 6-54цс11 від 16.01.2012).

Враховуючи доведення позивачем порушення його прав як працівника відповідачем, чим ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у втраті душевного спокою, хвилюванні у зв`язку із неотриманням трудової книжки, неможливістю тривалий час працевлаштуватись, зважаючи на принцип розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у сумі 5 000,00 грн., вважаючи таку суму грошових коштів достатньою для компенсації моральних страждань останнього та враховуючи, що в позовній заяві розмір нанесеної моральної шкоди ним оцінена саме цією сумою, хоча в прохальній частині вказана вдвічі більша сума - 10 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч. 6 ст. 141 ЦПК України)

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягнення на користь Держави з відповідача у сумі 1 536,80 грн. (щодо заявлених вимог немайнового та майнового характерів).

Керуючись ст. ст. 10, 13, 17, 18, 76-82, 141, 263-265, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 237-1, 235 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЕССПЕС» (юридична адреса: 03115, м. Київ, вул. Перемоги, 116-а, кв. 10, ) про видачу трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час затримки її видачі, стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІДЕССПЕС» (юридична адреса: 03115, м. Київ, вул. Перемоги, 116-а, кв. 10, ) видати або направити поштовим зв`язкомОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) належно оформлену трудову книжку з внесеним до неї записом про звільнення ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЕССПЕС» (юридична адреса: 03115, м. Київ, вул. Перемоги, 116-а, кв. 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) без виключення сум на податки, збори та обов`язкові платежі, справляння і сплата яких є обов`язком роботодавця, компенсацію за затримку видачі трудової книжки при звільненні з 28.12.2019 по дату винесення судового рішення - 15.08.2019 у розмірі 27286,38 грн. (двадцять сім тисяч двісті вісімдесят шість грн. 38 коп.) та моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.), а разом - 32 286,38 грн. (тридцять дві тисячі двісті вісімдесят шість грн. 38 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЕССПЕС» (юридична адреса: 03115, м. Київ, вул. Перемоги, 116-а, кв. 10, ) на користь держави судовий збір у сумі 1 536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)