КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», згідно з яким просила: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на її користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 10 702 грн. 95 коп., судовий збір у розмірі 705 грн. 00 коп., витрати, пов'язані з проведенням експертизи, у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 01.03.2018 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), яка відбулася за участю автомобіля марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, було складено повідомлення про ДТП (європротокол), згідно з яким винним у настанні ДТП було визнано ОСОБА_4 .

При цьому, з метою встановлення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2 , звернулася до судового експерта, за результатами висновку якого вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 118 992 грн. 65 коп., ринкова вартість автомобіля складає 68 019 грн. 13 коп., а ринкова (дійсна) вартість автомобіля після ДТП у аварійному стані - 15 286 грн. 56 коп.

У зв`зку з зазначеним, а також враховуючи положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зазначає, що 05.03.2018 року звернулася до відповідача з заявою, в якій просила здійснити їй виплату страхового відшкодування у розмірі 52 732 грн. 57 коп., виходячи з наступного розрахунку: 60 019 грн. 13 коп. (дійсна (ринкова) вартість автомобіля до ДТП) - 15 286 грн. 56 коп. (вартість пошкодженого автомобіля після ДТП).

Разом з тим, вказує, що відповідач без будь-яких вмотивованих причин виплатив їй лише 42 089 грн. 62 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2019 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 26-30).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову через невідповідність наданого нею висновку експерта вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, адже, з огляду на ту обставину, що вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахування коефіцієнта фізичого зносу складників розукомплентованого КТЗ не перевищує його ринкової вартості, у експерта не було підстав для розрахунку утилізаційної вартості транспортного засобу (а.с. 35-38).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.08.2019 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 42, 43).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.08.2019 року справу призначено до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.03.2018 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), яка відбулася за участю автомобіля марки «РЕНО», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , та автомобіля марки «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності, було складено повідомлення про ДТП (європротокол), згідно з яким винним у настанні ДТП було визнано ОСОБА_4 .

При цьому, на момент ДТП цивільна-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі страхового полісу № АК/9718833 від 12.01.2017 року.

У зв`язку з зазначеним, а також посилаючись на висновок судової автотоварознавчої експертизи № 1704/18/18 від 12.04.2018 року, 05.03.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити йому виплату страхового відшкодування у розмірі 52 732 грн. 57 коп., виходячи з наступного розрахунку: 60 019 грн. 13 коп. (дійсна (ринкова) вартість автомобіля до ДТП) - 15 286 грн. 56 коп. (вартість пошкодженого автомобіля після ДТП).

Разом з тим, як вбачається зі змісту листа ПрАТ «Страхова група «ТАС» від 29.05.2018 року за вих. № 5117, позивачу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 42 029 грн. 62 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що висновок експерта, наданий позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, є неналежним доказом, оскільки був складений без врахування вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів щодо обов`язковості здійснення розрахунку утилізаційної вартості пошкодженого транспортного засобу.

Так, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 30 вказаного Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Як передбачено ч. 2 ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів встановлено, що якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Отже, виходячи з вищенаведеного, обов`язковою умовою для розрахунку вартості транспортного засобу є перевищення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, над ринковою вартістю транспортного засобу без зазначених пошкоджень

Разом з тим, як вбачається зі змісту висновку автотоварознавчої експертизи за № 1704/18/18 від 12.04.2018 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Опель», державний номерний знак НОМЕР_2 , ринкова (дійсна) вартість автомобіля після ДТП у аварійному стані складає 15 286 грн. 56 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого КТЗ складає 52 732 грн. 57 коп., а ринкова вартість автомобіля до ДТП - 68 019 грн. 13 коп.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта, зокрема того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого КТЗ перевищує його ринкову вартість без пошкоджень, матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що в даному випадку у експерта не було підстав для розрахунку утилізаційної вартості транспортного засобу, висновок суду першої інстанції про зворотнє є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогам законодавства України, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 702 грн. 95 коп., виходячи з наступного розрахунку: 52 732 грн. 57 коп. (різниця між вартість транспортного засобу до та після ДТП у відповідності до висновку експерта від 12.04.2018 року) - 42 029 грн. 62 коп. (виплачена відповідачем частина страхового відшкодування).

Разом з тим, у відповідності до Розпорядження Держкомфінпослуг № 698 від 17.11.2011 року «Про затвердження максимальних розмірів страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України», максимальний ліміт виплати страхового відшкодування при використанні Європротоколу встановлений у розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Отже, враховуючи суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 42 029 грн. 62 коп., а також ліміт виплати страхового відшкодування при використанні Європротоколу, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена сума страхового відшкодування у розмірі 7 970 грн. 38 коп. (50 000 - 42 029,62).

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом рішення, у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СГ ТАС», з останнього підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 525 грн. 08 коп., пропорційно до задоволених позовних вимог (7 970 грн. 38 коп. сума стягнутої суми страхового відшкодування ) / 10 702 грн. 95 коп. (ціна позову)*100% = 74,50% - відсоток задоволених вимог. Сума судового збору - 704 грн. 80 коп. / 100% * 74,50%= 525 грн. 08 коп.), а також витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 2 000 грн. 00 коп., понесення яких позивачем підтверджується квитанцією від 12.04.2018 року (а.с. 16).

Також, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, то відповідно до положень ст. ст. 141, 382 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 787 грн. 62 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 65, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування у розмірі 7 970 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 38 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (місцезнаходження: м. Київ, пр-т Перемоги, 65, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) грн. 08 коп., витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 787 (сімсот вісімдесят сім) грн. 62 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська