УХВАЛА

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 564/2153/16-ц

провадження № 61-30804св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Шеремет А. М., Хилевича С. В., Ковальчук Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено, рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 березня 2017 року скасовано та позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 20 листопада 2009 року, яка складається з 6 491 грн 23 коп. - заборгованість за кредитом; 43 202 грн 70 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 150 грн 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина); 2 642 грн 20 коп. - штраф (процентна складова). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, або застосувати строки позовної давності.

У березні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до суду заперечення на касаційну скаргу, у яких просило касаційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що в матеріалах справи наявні письмові докази, якими підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків згідно з умовами договору, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 22 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Шеремет А. М., Хилевича С. В., Ковальчук Н. М., призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун