Номер провадження: 22-ц/813/3376/19
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.,

при секретарі: Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одеса апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Роман Вікторії Сергіївни та ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 гривень щомісячно, починаючи з 05.10.2018 року і до досягнення сином повноліття. Крім того, просив визнати спільною сумісною власністю позивача та відповідача квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на Ѕ частину вказаної квартири.

В обґрунтування позову, представник зазначає, що позивач та відповідач мають спільну дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протягом останніх років у позивача та відповідача погіршилися стосунки та вони стали проживати окремо, а згодом позивач подала позов до суду про розлучення. За взаємною згодою, дитина залишилася проживати з матір"ю.

Згодом позивачці запропонували роботу на Кіпрі, на що позивач погодилася, забрала сина та поїхала до Кіпру.

На Кіпрі позивач працевлаштувалася, орендувала квартиру, влаштувала сина до школи.

Проте, коштів, які позивач отримує, не вистачає на належне утримання дитини, що стало підставою звернення з позовом до суду про стягнення аліментів.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 22.10.2018 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та про поділ майна та виділено у самостійні провадження дані вимоги (а.с. 122-123).

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.11.2018 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від доходів ОСОБА_3 , щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами звернулися представник ОСОБА_1 - адвокат Роман Вікторія Сергіївна та ОСОБА_3 , в яких просять:

*представник ОСОБА_1 - адвокат Роман Вікторія Сергіївна - рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2018 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 гривень щомісячно, починаючи з 05.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття;

* ОСОБА_3 - рішення Київського районного суду м.Одеси від 17.12.2018 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову про стягнення аліментів,

посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг, відзивів на них, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1)неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4)порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального

права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. З цієї статті.

Задовольняючи позов та стягуючи аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини у розмірі ј частини від доходу позивача, суд першої інстанції виходив з матеріального стану відповідача та обов`язку батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

З таким висновком колегія суддів погоджується, проте не погоджується з висновком суду щодо способу стягнення аліментів, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 31.10.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 19.07.2012 року Київським районним в м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис № 748 розірвано (а.с. 181).

Судом встановлено, що на цей час між позивачем та відповідачем існує спір в судовому порядку щодо визначення місця проживання дитини.

На цей час, дитина проживає разом з матір"ю, в Республікі Кіпр, що не заперечується відповідачем.

Так, 10.03.2018 року ОСОБА_1 уклала трудовий договір з компанією Республіки Кіпр „Урмія Лімітед" строком на 2 роки з правом його пролонгації (том 1, а.с.42-44), 28.03.2018 року позивач орендувала житло (том 1, а.с. 59-68) та в тому ж році влаштувала дитину до школи в Республіці Кіпр (том 1, а.с.70).

З 15.08.2018 року ОСОБА_5 прийнята на тимчасовий консульський облік в Посольстві України в Республіці Кіпр (том 1, а.с.54).

Відповідач по справі, ОСОБА_3 має паспорт моряка, що підверджується його копією (том 1, а.с.94).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має спеціальність матроса, неодноразово заключав котракти з іноземними судновласниками.

Так, відповідно до листа ДП „Сігал" від 22.11.2018 року відповідач був працевлаштований на судна іноземних судновласників на посаді матроса, що підтверджується відповідними котрактами за 2015-2017 роки та відповідно цих контрактів щомісячна його заробітна плата складала від 1250 до 1537 доларів США (том 1, а.с. 142-145).

Відповідно до листа ПАТ „Південний" на ім"я ОСОБА_3 відкрито два поточних рахунки у доларах США. Один від 21.01.2009 року, а другий з 13.07.2015 року.

Відповідно до виписки (за період з 21.01.2009 року по 01.11.2018 рік), наданої банком на запит суду вбачається, що на поточний рахунок відповідача з 10.03.2009 року по 03.08.2016 рік перераховувалися кошти від крюінгових компаній, що за даний період складає 54 108, 62 дол.США (а.с.158-165).

Крім того, факт роботи відповідача моряком підтверджується і довідкою Державної прикордонної служби України від 12.11.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 неодноразово, починаючи з 07.03.2018 року по 12.07.2018 рік перетинав кордон України (а.с.147).

Таким чином, можна зробити висновок, що відповідач з 2009 року працює моряком на суднах іноземних судновласників та отримує заробітню плату, що в середньому, виходячи з контрактів за останні три роки, складає 1500 доларів США.

Крім того, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_3 на праві власності належать дві квартири, в АДРЕСА_1 , загальною площею 57,20 кв.м та в АДРЕСА_2 , загальною площею 34,5 кв.м.

Інших осіб на утриманні відповідача не має.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що матеріальне становище відповідача дозволяє останньому сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

Відповідно до частин першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2018 р." прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2019 рік" прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

За положеннями статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч. 1-2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.І ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, аліменти присуджуються у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, з ким проживає дитина.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просила суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку відповідача.

В засіданні судової колегії і представник позивача і представник відповідача не заперечували, що на час ухваленням районним судом оскаржуваного рішення, відповідач хоча і рахувався на посаді менеджера в ТОВ „Ультраопт груп", але фактично отримуваний ним заробіток носив мінливий характер. Представник відповідача не заперечувала, що відповідач дійсно вже кілька місяців перебуває за кордоном, як менеджер і підкреслила про мінливість його заробітку, пояснивши, що це їй відомо від самого відповідача і подробиці його працевлаштування їй не відомі.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції про стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача підлягає зміні.

З урахуванням того, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач за фахом моряк, що передбачає достатній дохід, має дві квартири, інших осіб на утриманні не має, на стан здоров"я не скаржиться, документів про фактичну ціль тривалого фактичного перебування за кордоном не надав, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі твердій грошовій сумі - 7000 гривень, починаючи з дня подачі позову та до досягнення сином повноліття.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , що стягнення аліментів на дитину є передчасним, оскільки ще не визначено місце проживання дитини, не є спроможними, оскільки дитина зараз проживає з позивачем, що не заперечується самим відповідачем і вимагає витрат пов`язаних з її належним утриманням.

Інші доводи ОСОБА_3 про скасування рішення першої інстанції та відмову у позові ОСОБА_7 про стягнення аліментів не є спроможніми, оскільки відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Доводи апеляційної скраги позивача пов`язані з намаганням встановити розмір доходу відповідача з посиланням на обставини працевлаштування, що виникли вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення, тобто після 17.12.2018 року.

При цьому, суд першої інстанції роз"яснює відповідачеві, що у разі зміни матеріального та сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я, він має право звернутися до суду із заявою про зміну розміру аліментів.

В матеріалах справи є довідка від 30.11.2018 року про те, що ОСОБА_3 з 03.10.2018 року працює в ТОВ „Ультраопт Груп" на посаді менеджера та його дохід з 03.10.2018 року по 30.11.2018 складає 7 254,55 грн. Проте, колегія суддів звертає увагу, що мінімальна заробітна плата у 2018 році з 01 січня складала - 3723 гривні на місяць, а середня заробітна плата в м.Одесі в той період складала від 6000 гривень. Крім того, робота моряка за контрактом дозволяє останньому, після закінчення контракту, працевлаштуватися на додаткову роботу, до моменту укладення наступного контракту.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Роман Вікторії Сергіївни підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні з урахуванням висновків, викладених в цій постанові суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення слід залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Роман Вікторії Сергіївни - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2018 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі - 7000 гривень на місяць, починаючи з 11.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 30.08.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін