Справа №339/169/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в:

11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинковолодінням приміщенням по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обгрутовує тим, що вона є власником вказаного будинковолодіння, у якому зареєстровані та проживають ОСОБА_4 ОСОБА_5 з онуками, а також зареєстрований на проживання та проживав до 2016 року її колишній зять, відповідач по справі, який після розлучення з дочкою у липні 2016 року виселився з будинку та переїхав проживати в м.Львів і з того часу більше не приїжджає.

Відповідач добровільно, без примусу забрав свої особисті речі та одяг з її будинку; не сплачує комунальні послуги, не здійснює догляд та не проводить ремонтних робіт в будинку, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин. На даний час його реєстрація створює для неї незручності та чинить перешкоди в користуванні будинком, оскільки не може виготовити субсидію та розпорядитися будинком на власний розсуд.

14 червня 2019 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

16 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить засідання проводити у її відсутності (а.с. 38).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився та не подав відзив на позов, про дату, час і місце цього засідання був повідомлений у встановленому законом порядку через оголошення на веб сайті судової влади (а.с.39, 50).

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

- відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

- відповідач не подав відзив;

- позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд, керуючись вимогами ст.280 ЦПК України, ухвалив про проведення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши вступне слово позивача, пояснення свідків, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 травня 1993 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.4).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, що підтверджується рішенням Болехівського міського суду від 05 липня 2016 року (а.с.31-33).

Відповідач, який є членом сім"ї позивача (колишній зять), зареєстрований в даному будинку (а.с.8) і не проживає в ньому без поважних причин після розірвання шлюбу з липня 2016 року.

Дана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та актами обстеження побутових умов, в якому зафіксований факт відсутності відповідача по місцю реєстрації без поважних причин (а.с.6,9).

Зокрема, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 вказали, що відповідач вже більше 2 років не проживає у будинку позивача. При цьому, ствердили, що ОСОБА_2 добровільно залишив домоволодіння, забравши свої речі .

Отже, доказів на підтвердження того, що позивач своїми діями заважала праву проживання відповідача в домоволодінні і він примусово залишив житлове приміщення судом не здобуто.

Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як зазначено в ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів особи може бути припинення дії, яка порушує право.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не несе ніяких обов`язків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, однак за комунальні послуги позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі.

Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідач створює перешкоди в реалізації нею в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, а також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету.

Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Позивач довела суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Зокрема, те, що ОСОБА_2 в липні 2016 році залишив вказаний будинок, не проживає в ньому, не сплачує комунальні послуги, не здійснює догляд за ним, що свідчить про втрату інтересу до житла та відсутність в помешканні понад визначені законом строки без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у належному позивачу домоволодінні більше одного року, втративши інтерес до вказаного житла, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Суд не погоджується з твердження позивача, викладеним в позовній заяві про те, що до спірних правовідносин застосовуються положення ст.71,72 ЖК УРСР, оскільки вказаними нормами регулюються правовідносини, що виникають через користування житловими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду стосовно наймачів жилого приміщення, які його займають за договором найму на підставі ордера.

Нормами цієї глави не передбачено підстав для визнання громадян такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в будинку, що належить особі на праві приватної власності.

Вказані відносини, з приводу яких і виник даний спір, врегульовані ст. 405 ЦК України.

Розподіл судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України: у разі задоволення позову на відповідача покладаються витрати, пов"язані з розглядом справи, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 768.40 грн.

На підставі викладеного ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 258-259, 263-265, 280-281 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовзадовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування або ім`я сторін, їх місцезнаходження або місце проживання:

ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 06 січня 1998 року Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області, місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 - місце проживання АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 - місце проживання АДРЕСА_1 .

Дата складання повного тексту рішення - 09 серпня 2019 року.

Суддя О.С. Головенко