КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/1502/18 Головуючий у 1 інстанції: Дубас Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів. Зазначила, що з 07 червня 2009 року по 14 листопада 2012 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_6 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2012 року стягнуто з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 07 вересня 2012 року та досягнення дитиною повноліття. На виконання вищезазначеного судового рішення 22 листопада 2012 року був виданий виконавчий лист, на підставі якого Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження. ОСОБА_4 не виконує свої зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати аліментів на дитину. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.12.2017, виданої старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області Міщенко Л.М., станом на 30 листопада 2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 81 423,15 грн. ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача пеню за період несплати аліментів з 01.08.2016 по 01.12.2017, що за її розрахунками становить 82 846,96 грн.

13.09.2018 ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП № 35439372, складеного головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області, заборгованість відповідача станом на 31.07.2018 складає 99 025,15 грн. ОСОБА_2 просила суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 99 025,15 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2016 по 01.08.2018 роки в сумі 40 984,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення її позовних вимог в повному обсязі. Посилається на відсутність підстав для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав не відповідності висновків суду обставинам справи. На думку апелянта суд не надав належної оцінки доводам відповідача щодо участі у утриманні дитини. ОСОБА_2 не отримує перекази грошових коштів, навмисно створює обставини для стягнення неустойки по аліментах. Також зазначає, що справу вирішено судом з порушенням правил підсудності.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 і задовольнити його апеляційну скаргу.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.06.2009 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу, який розірваний рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 14 листопада 2012 року.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.11.2012 з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 07.09.2012 та до досягнення ним повноліття.

На виконання вищезазначеного рішення 22.11.2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист, на підставі якого Києво-Святошинським РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження № 35439372.

Відповідно до довідки-розрахунку старшого державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області Міщенка Л.М. від 15 грудня 2017 року станом на 30 листопада 2017 року заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів становить 81 423,15 грн.

Згідно розрахунку заборгованості головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 31 липня 2018 року становить 99 025,15 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2016 по 01.08.2018 роки в сумі 40 984,50 грн.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України до внесення змін згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017, було визначено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України зі змінами, внесеним згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 572/1762/15-ц.

Право на стягнення неустойки (пені) за прострочення плати аліментів виникає у стягувача в силу наявності факту прострочення платником сплати аліментів, при цьому, розмір пені вираховується за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 не виконує свої зобов`язання щодо повної та своєчасної сплати аліментів на дитину. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виконаним головним державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області, заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 31.07.2018 становить 99 025,15 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи представника ОСОБА_4 , що останній приймає участь в утриманні дитини, а позивачка ОСОБА_2 штучно створює підстави для стягнення неустойки по аліментах, що має ознаки шахрайських дій.

На підтвердження належного виконання обов`язку по сплаті аліментів ОСОБА_4 надав суду копії фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» про переказ грошових коштів. Разом з тим, з наданих копій чеків не можливо встановити особу, яка є відправником та одержувачем грошових коштів, за який період здійснюється перерахування коштів, та факт отримання відповідних сум ОСОБА_2 . Частина наданих відповідачем чеків не стосуються спірного періоду. Представник ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції ухилився від дачі відповіді на запитання суду чи були пред`явлені фіскальні чеки ПАТ "Укрпошта" державному виконавцю на підтвердження виконання рішення суду та чи ініціював ОСОБА_4 проведення перерахунку наявної заборгованості по аліментах. Також представник ОСОБА_4 не дав відповіді на запитання суду чи оскаржував ОСОБА_4 у встановленому законом порядку дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості по аліментах.

Посилання представника ОСОБА_4 на звернення до правоохоронних органів щодо шахрайських дій ОСОБА_2 не є підставою для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Колегія вважає безпідставними посилання представника ОСОБА_4 на порушення судом правил підсудності. Передбачені ч.1 ст. 28 ЦПК України правила підсудності справ за вибором позивача охоплюють всі вимоги, пов`язані зі стягненням аліментів, в тому числі і вимоги, які пов`язані з невиконанням обов`язку по утриманню, передбачені ст.ст. 75-89, 91, 180-201, 202-206, 265-274 СК України.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2

Визначаючи розмір пені за прострочення сплати аліментів суд правильно виходив з розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_4 , який складений державним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 35439372.

Відповідно до наведеного у рішенні суду розрахунку загальний розмір пені за прострочення ОСОБА_4 сплати аліментів за період з 01.08.2016 р. по 01.08.2018 р. становить 156 263,88 грн.

Суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів до 40 984,50 грн. Такий висновок суд обгрунтував тим, що розмір пені за прострочення сплати аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, має бути зменшений до розміру заборгованості згідно розрахунків державного виконавця з 01.08.2016 по 01.08.2018, без врахування грудня 2017, січня, лютого 2018 року, оскільки довідки-розрахунки державного виконавця не містять даних про наявність чи відсутність заборгованості по даним місяцям.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок не відповідає вимогам ч. 4 ст.195 СК України.

Відповідно до вказаної норми визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється виконавцем, а у разі спору - судом.

Матеріали справи не містять доказів тому, що ОСОБА_4 оскаржив у встановленому законом порядку довідку-розрахунок державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київської області, згідно з якої його заборгованість перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31.07.2018 становить 99 025,15 грн.

Відповідачем не наведено доводів на підтвердження підстав для зменшення розміру пені за прострочення сплати аліментів.

Таким чином, суд першої інстанції мав стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 99 025,15 грн.

Враховуючи викладене, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року підлягає зміні в частині визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року в частині визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.08.2016 по 01.08.2018 в сумі 99025,15 грн.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 червня 2019 року залишити без змін.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.