Справа № 545/1804/19
Провадження № 2/545/958/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кіндяк І.С.,

з участю секретаря Радченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальна громада в особі Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, третя особа: Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді житлового будинку.

Позивач звернувшись до Полтавського РДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, - отримав відмову у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно після спадкодавця.

Від позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили.

Від третьої особи до суду надійшла заяви про розгляд справи без участі їх представника, не заперечуючи проти позову.

Розглянувши подані заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько, позивача - ОСОБА_3 , про що 10 серпня 2018 року складено відповідний актовий запис за № 45, місце державної реєстрації - виконавчий комітет Супрунівської сільської ради Полтавського району Полтавської області.

Як встановлено, спадкодавець, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований з 1962 року по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 і розташоване на неприватизованій земельній ділянці в розмірі 0,08 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарським будівель і споруд, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Супрунівськї сільської ради № 87/02-25 від 21.06.2019 року.

Після смерті спадкодавець, ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 10.04.2018 року Супрунівською сільською радою Полтавського району за реєстровим № 115, яким заповів усе належне йому майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, на яке він мав право по закону та усе те, що належатиме йому на день смерті - дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних долях.

Також встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є рідною донькою ОСОБА_3 і це підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , у якому в графі «батько» значиться « ОСОБА_3 ». 25 листопада 1987 року, позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблена запис за № 3143 (а.с. 11, 12)

У встановлений законом строк спадкоємиць, ОСОБА_1 звернулася до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини, що посвідчується витягом про реєстрацію в спадковому майні.

Також встановлено, що інша спадкоємиця за заповітом, - ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивачки, про що свідчить її заява, що знаходиться в спадковій справі.

Згідно постанови Полтавської РДНК від 10.07.2019р., спадкоємиць ОСОБА_1 отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю.

Враховуючи факт того, що у позивача як спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, згідно вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно Довідки виданої виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради № 87/02-25 від 21 червня 2019 року, встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 належало спадкодавцю ОСОБА_3 .

Житловий будинок був збудований спадкодавцем по АДРЕСА_1 1963 році, в період дії норм Цивільного кодексу Української PCP та Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року. Цією Інструкцією не встановлювався обов`язок щодо реєстрації будинків та володінь, розташованих у селі. І лише у відповідності до «Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних або фізичних осіб», затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року № 121, власники повинні були здійснити державну реєстрацію права власності на всі без винятку об`єкти нерухомості.

Отже майно, набуте у власність до 19.06.1998 року, можна вважати виниклим і набутим у встановленому законом порядку.

Відповідно до Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24.06.2011 року підставою для орформлення права власності індивідуальних житлових будинків, збудованих до 05.09.1992 року, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно технічного паспорту встановлено, що житловий будинок літ.»А-1», загальною площею 51.7 кв.м., житловою - 29.8 кв.м., який складається: із кухні 1-1 площею 7.8 кв.м., кімнати 1-2 площею 8.1 кв. м., кімнати 1-3 площею 21.7 кв.м., веранди І площею 11.8 кв.м., комори II площею 2.3 кв.м., сараю літ. «Б», погребу літ. «б», сараю літ. «В», колодязя літ. №1, огорожі №2, воріт огорожі № 3, огорожі № 4.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вартість домоволодіння станом на 09.08.2018 року складає 91891грн.

Також встановлено факт того, що за життя ОСОБА_3 право власності на вищевказаний житловий будинок не оформив, та на даний час оформити право власності не можливо в зв`язку із смертю спадкодавця.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою

особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У зв`язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9-13, 17, 81, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1268, 1296 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , облікова картка платника податків НОМЕР_2 , право власності на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , яке складається із: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 51.7 кв.м., житловою -29.8 кв.м., а саме: кухні 1-1 площею 7.9 кв.м., кімнати 1-2 площею 8.1 кв.м., кімнати 1-3 площею 21.7 кв.м., веранди І площею 11.8 кв.м., комори II площею 2.3 кв.м.; господарських будівель та споруд: сараю літ.»Б», погребу літ. «б»,сараю літ. «В», колодязя №1, огорожі №2, воріт огорожі № 3, огорожі № 4, на неприватизованій земельній ділянці в розмірі 0.8 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Полтавського районного суду І.С. Кіндяк