Провадження № 2/229/652/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Дружківки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Авто-Просто» (далі- ТОВ «Авто-Просто») з вказаним позовом. Вказала, що 17 жовтня 2016 року у місті Запоріжжі вона уклала з відповідачем ТОВ «Авто Просто» договір № 721301 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі з додатками, предметом якого є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля через систему придбання у групах. Договір був укладений мною з метою придбання легкового автомобіля ЗАЗ Lanos на суму 211500,00 грн. Певний час позивач сплачувала внески за автомобіль, однак, так і не отримавши його, 02 грудня 2016 року подала заяву про розірвання договору та повернення сплачених внесків. Згідно умов договору, а також п.п. З, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач виступає виконавцем певних послуг, а позивач є їх споживачем. При цьому, відповідачем порушені права позивача як споживача послуг ТОВ «Авто Просто», так як останнім не повертаються вкладені нею кошти до системи АвтоТак, у зв`язку із розірванням договору. 02 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про розірвання договору та вимогою про повернення сплачених нею коштів. Відповідач на заяву не відреагував. Не отримавши коштів, протягом двох з половиною років з дня розірвання договору, 19 березня 2019 року вона повторно звернулась до відповідача із відповідною вимогою та посиланням на Ліцензійні умови та договору. Однак, і цю вимогу відповідач проігнорував. Таким чином, на даний час позивачем виконанні усі необхідні вимоги закону та договору щодо його розірвання та повернення коштів. Відповідач кошти так і не повернув, а також не надав відповіді щодо повернення суми коштів. Останній щомісячний періодичний платіж разом із щомісячною винагородою був зроблений позивачем у листопаді 2016 року, а вартість автомобіля ЗАЗ Lanos на той час становила 211500 грн. 00 коп. Позивач ОСОБА_1 на рахунок відповідача зробила 53 (п`ятдесят три) щомісячних періодичних платежів, поверненню підлягають сплачені щомісячні періодичні платежі у кількості 51 (п`ятдесят одного), тобто з вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежі . відповідно сума, яка підлягає поверненню становить: 211500 грн.00 коп. (вартість авто) : 120 (місяців графік внесків) = 1762 грн.50 коп. (щомісячний періодичний платіж); 1762 грн.50 коп. (щомісячний періодичний платі х 51(кількість щомісячних періодичних платежів)= 89887 грн. 50 коп. Отже, 89887 грн.50 коп. є сумою, яка підлягає поверненню на підставі розірвання договору у грудні 2016 року. Такими діями (бездіяльністю) відповідач порушив норми ЦК України та законодавства про фінансові послуги, а також норми прав споживача. Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ТОВ «Авто Просто» на свою користь сплачені на виконання договору № 721301 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі від 17 жовтня 2016 року щомісячні періодичні платежі, що підлягають поверненню у зв`язку з розірванням договору у розмірі 89 887 грн. 50 коп.

Згідно з ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 травня 2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 14 червня 2019 року на 08:30 год.

11 червня 2019 року ТОВ «Авто Просто» надав суду відзив на позовну заяву.

Відповідно до ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 14 червня 2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 02 липня 2019 року на 09:30 год.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, на позові наполягає.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «Авто Просто» не з`явився, повідомлявся про час та місце слухання справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» був укладений договір № 721301 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі ( далі- договір №721301). Договір був укладений з метою придбання позивачем легкового автомобіля марки ЗАЗ Lanos на суму 211500 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1 договору № 721301 предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за систему АвтоТак. Договір укладається шляхом його підписання сторонами та підписання Додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору.

Статтею 5 договору № 721301 передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє протягом десяти років , але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами зобов`язань, передбачених договором.

Положеннями п. 12.1, 12.1.1., 12.1.2 ст. 12 договору №721301 вказано, що учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажанням, про що зобов`язаний повідомити Авто Просто у письмовій формі. У строк встановлений чинним законодавством, Авто Просто розглядає заяву учасника та надає письмову відповідь, в якій повідомляє про розірвання договору та про наслідки його розірвання. Поверненню підлягають тільки періодичні платежі, сплачені за договором, з урахуванням положень, викладених в цій статті. Сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою. Максимальний строк повернення періодичних платежів згідно з пунктом 12.1.1 не може перевищувати двох років з дня отримання Авто Просто заяви про дострокове розірвання договору.

Згідно з п. 12.1.1 ст. 12 договору №721301 сума періодичних платежів, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом щомісячною винагородою».

Умовами Договору про адміністрування від 17 жовтня 2016 року (укладеного між ТОВ «Авто Просто» (товариство) та ОСОБА_1 (учасник)) передбачено, що учасник, який протягом строку дії договору №721301 від 17 жовтня 2016 року належним чином та у встановлений договором строк виконував усі свої зобов`язання з сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою товариства, має право на сплату 50% від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового внеску.

Відповідно до п.1.5 попереднього договору купівлі-продажу сторони зобов`язуються укласти основний договір 21.08.2018 року за умови повного виконання п. 2.1. попереднього договору, яким передбачено, що на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 27000 грн., а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отримання таких коштів.

Якщо на зазначену вище дату майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то сторони визначили, що основний договір буде укладено на 5 день після придбання продавцем майна, про що останній зобов`язується повідомити покупця у письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору сторони визначили 21.08.2018 року.

Пунктом 1.6 попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу передбачено істотні умови основного договору: продавець зобов`язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 151500 грн. Право власності на майно переходить покупцю з моменту сплати повної вартості майна зазначеної вище, на підставі основного договору. Майно передається покупцю з моменту сплати повної вартості майна, зазначеної в цьому попередньому договорі, після укладення основного договору, якщо сторони не домовляться про інше при укладенні основного договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 були сплачені грошові кошти в розмірі 92 386 грн.00 коп. на рахунок відповідача ТОВ «Авто Просто», на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ТОВ "Авто Просто" (), що підтверджується квитанцією №ТВБВ 10004/077 від 15 листопада 2016 року.

02 грудня 2016 року позивач на адресу ТОВ «Авто Просто» направила заяву про розірвання договору від 17 жовтня 2016 року та повернути їй сплачені грошові кошти у сумі 100 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, .

14 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 направила рекомендованою поштою до ТОВ «Авто Просто» лист-вимогу про повернення сплачених коштів.

Відповідач ТОВ «Авто Просто» на вказані звернення не відреагував.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування.

Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов`язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України. Продавець (виконавець) зобов`язаний всіляко сприяти споживачеві у вільному виборі продукції та форм її оплати.

Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту, у будь-який спосіб обмежувати використання ним електронних платіжних засобів, якщо відповідно до законодавства продавець (виконавець) зобов`язаний приймати їх до сплати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п. 2, 4, 11 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати характеристики продукції, що є предметом договору.

Відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Оскільки фактично до виконання договору приступив тільки позивач шляхом сплати грошових коштів, то відповідач зобов`язаний повернути позивачу всі одержані на виконання договору кошти в розмірі 89887,50 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, виходячи з наявних в матеріалах справи доказів, аналізуючи вимоги чинного законодавства, якими регламентовані спірні правовідносини сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення сплаченої позивачем з відповідача суми у розмірі 89887,50 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись, ст. ст. 3, 5, 6, 203, 220, 628, 638, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-12, 141, 247, 263 - 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

задовольнити позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживача та стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (03045, м. Київ, Столичне шосе, 90, четвертий поверх, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКППФО НОМЕР_3 ) суму у розмірі 89 887 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 50 коп.

сплачену на виконання договору № 721301 від 17 жовтня 2016 року.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» () у дохід державного бюджету судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Суддя: О. М. Грубник