П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконними дій щодо нарахування плати за послугу з централізованого опалення і зобов`язання зробити її перерахунок, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила зобов`язати ПАТ «Київернерго» зробити перерахунок плати за послугу з централізованого опалення за лютий та березень 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення на підставі договору «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Оплата за централізоване опалення проводилася за показниками засобу обліку, встановленого на вводі в багатоповерховий будинок по АДРЕСА_1 та становила в січні 2018 року 1 355 грн. 83 коп. за 1 Гкал. Проте, починаючи з лютого 2018 року по квітень 2018 року, з невідомих причин позивачу почали надходити рахунки на оплату послуги з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв. метр опалювальної площі квартири. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що вона надавала суду паспорт із зазначенням місця реєстрації у квартирі, нарахування платежів на яку оскаржується. Суд посилається на копії документів, які у судовому засіданні були визнані неналежними доказами. Суд зазначив, що договір про надання послуг з централізованого опалення укладався з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлокомунбудсервіс», а обов`язок по виконанню договору позивач покладає на відповідача, що не може свідчити про порушення умов договору відповідачем, який даний договір не укладав. Однак, якщо вважати, що позивачем не було укладено договір з відповідачем, то й немає підстав вимагати у позивача сплати коштів за послуги при відсутності договірних відносин. Якщо суд вважав, що у позивача існують договірні відносини саме з Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлокомунбудсервіс», він мав залучити його до участі у справі аналогічно, як і залучив в якості співвідповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго».

У відзиві на позовну заяву Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» зазначає, що систему централізованого опалення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , обладнано засобом обліку теплової енергії. Нарахування плати за отримані послуги з централізованого опалення мешканцям будинку проводились відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 за фактично спожиту теплову енергію пропорційно опалювальній площі квартири. У жовтні 2016 року у ході обстеження засобу обліку теплової енергії встановлено, що засіб обліку знаходиться на ремонті, про що складено відповідний акт. За період з жовтня 2016 року по березень 2017 року нарахування плати за отримані послуги з централізованого опалення мешканцям будинку проводились відповідно до п. 15 Правил, а саме згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. Зважаючи на непрацездатність будинкового засобу, нарахування за послуги з централізованого опалення мешканцям квартир, у тому числі і позивачу, за період жовтень 2017 - січень 2018 року проводились відповідно до середнього споживання за минулий опалювальний сезон 2016/2017 роки. Однак, враховуючи те, що показання будинкового засобу обліку теплової енергії відсутні в опалювальний період 2016/2017 роки, а також значну різницю температур зовнішнього повітря опалювальних періодах 2016/2017 років та 2017/2018 років, неможливо використовувати спосіб розрахунку, що об`єктивно не відображає реального обсягу спожитого житловим будинком нової енергії. У зв`язку із відсутністю у будинку працездатного засобу обліку теплової енергії в опалювальний період 2016/2017 років, починаючи з лютого 2018 року нарахування за послуги з централізованого опалення здійснюються відповідно до п. 21 Правил, а саме - плата за надані послуги з централізованого опалення справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з розрахунку за 1 кв. метр опалюваної площі квартири та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено,що між ОСОБА_1 та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення б/н (а.с.3).

24 квітня 2018 року Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27 вересня 2001 року. Майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, повернене з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення вищезазначеної Угоди, буде закріплено на правах господарського відання за комунальним підприємством «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, в експлуатацію якого з 01 травня 2018 року переходять котельні, теплові мережі, теплові пункти, лічильники та інше допоміжне майно. На підставі зазначеного вище, починаючи з 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припиняє діяльність у сфері теплопостачання та повідомляє про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків міста Києва відносно укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, текст якого було опубліковано у газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511) та від 12 червня 2015 року № 83 (4679) (а.с.13).

У ході судового розгляду судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала належних та допустимих доказів того, що саме вона є споживачем житлово-комунальних послуг. ОСОБА_1 не є особою, права якої порушуються діями відповідачів щодо нарахування платежів. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення позивач уклала з комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва, а обов`язок по виконанню умов даного договору покладає на відповідача, що не може свідчити про порушення умов договору відповідачем, який вказаний договір не укладав. ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Пунктом 12 (абз. 3) Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 передбачено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі квартири.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». У разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу.

У пункті 3 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

Пунктом 15 (абз 4) Правил зазначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду.

З матеріалів справи вбачається, що станом на жовтень 2016 року засіб обліку теплової енергії у будинку позивача знаходився на ремонті. У зв`язку з цим, постачальник послуг з жовтня 2016 року по січень 2018 року проводив нарахування за послуги з централізованого опалення мешканцям квартири житлового будинку відповідно до середнього споживання за минулий опалювальний сезон 2016-2017 років на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Починаючи з лютого 2018 року, відповідач здійснював нарахування за послуги з централізованого опалення з розрахунку за 1 кв. метр опалюваної площі квартири та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Разом з тим, враховуючи вищезазначені вимоги закону, нарахування за послуги з розрахунку за 1 кв. метрздійснено з порушенням чинного законодавства та без будь-яких на те правових підстав.

Відповідач керувався пунктом 21 Правил, в якому зазначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Однак, у багатоквартирному будинку був встановлений засіб обліку теплової енергії, який було знято на ремонт, що не заперечується відповідачем Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Невиконання оператором зовнішніх інженерних мереж вимог ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» не дає права відповідачу права здійснювати нарахування за послуги за нормами, що діють у будинках, в яких відсутній засіб обліку.

Тобто, встановивши у жовтні 2016 року, що засіб обліку вийшов з ладу, оператор зовнішніх інженерних мереж повинен був замінити його на справний, проте, цього не зробив, а почав нараховувати плату за централізоване опалення на власний розсуд, з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці.

Починаючи з лютого 2018 року нарахування такої плати було здійснено з порушенням пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

За таких обставин, відповідач КП «Київтеплоенерго» повинно здійснити перерахунок позивачу плати за надані послуги теплопостачаннязгідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період (п. 15 абз 4 правил), в якому такі показники були зафіксовані останній раз, незалежно від часу, протягом якого з вини відповідачів лічильник перебував на ремонті.

Посилання відповідача КП «Київтеплоенерго» на відсутність повноважень на здійснення перерахунку, оскільки в спірний період нарахування здійснювало ПАТ «Київенерго», апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки у відповідності до п. 3.4.3, 4.5, 4.6 наданого суду договору № 602-18 від 11 жовтня 2018 року про відступлення права вимоги КП «Київтеплоенерго» наділено відповідними повноваженнями щодо здійснення перерахунку заборгованості, що була нарахована попереднім постачальником.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався, зокрема, на відсутність доказів того, що позивач є споживачем послуг.

Однак, у матеріалах справи міститься договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, в якому зазначено, що споживачем послуг за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Суд також зазначив, що договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення позивач уклала з комунальним підприємством по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району міста Києва, а обов`язок по виконанню умов даного договору покладає на відповідача.

Разом з тим, статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця є забезпечення постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягом, температурою та величиною тиску.

Відсутність між споживачем та виконавцем договору про надання послуг не є підставою для невиконання ними обов`язків, встановлених Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, відповідач Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не заперечує факт надання послуг ОСОБА_1 як споживачу.

При цьому, суд не звернув уваги, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З матеріалів справи вбачається, що факт надання послуг з теплопостачання в будинку, де проживає позивач визнається сторонами, а, відтак, суд першої інстанції не мав підстав відмовляти в задоволенні позову через недоведеність наявності між сторонами договірних відносин.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення по суті вимог позивача.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Під час розгляду справи сплаті підлягав судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 1 762 грн. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а позивач звільнена від сплати судового збору, у дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 1 762 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2019 року скасувати та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконними дій щодо нарахування плати за послугу з централізованого опалення і зобов`язання зробити її перерахунок задовольнити.

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зробити ОСОБА_1 перерахунок плати за послугу з централізованого опалення за лютий 2018 року, за березень 2018 року за адресою АДРЕСА_1 , на підставі пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місце знаходження - вул. Велика Житомирська, 15-А, м. Київ, ідентифікаційний код 40538421, у дохід держави судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків визначених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.