Справа №672/556/19
Провадження №2/672/388/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої-судді Федорук І.М.

з участю секретаря Жиловської Т.В.,

представника позивача, відповідача, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Мрія Сервіс» звернулось до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 21.05.2018 р. був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів в ТОВ «Мрія Сервіс». З відповідачем 21.05.2018 р. укладено договір про повну матеріальну відповідальність. Під час виконання трудових обов`язків останній спричинив підприємству матеріальної шкоди у розмірі 6518,32 грн., що полягає у ненаданні шляхових листів та відповідних документів на підтвердження використання пального. Добровільно ОСОБА_1 не відшкодував шкоду, тому звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача на користь товариства 6518,32 грн. матеріальної шкоди та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач, представник відповідача позовні вимоги не визнали, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у заподіянні матеріальної шкоди підприємству. Так, відповідач стверджує, що у зв`язку із незадовільним станом транспортних засобів, якими керував, а також враховуючи особливості дороги, витрачав пальне в більшому розмірі, ніж встановлено нормами використання по підприємству. Усе пальне, яке було йому видане, використав під час виконання трудових обов`язків, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, його представника, показання свідка, дослідивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 21.05.2018 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ «Мрія Сервіс», що підтверджується копією наказу № 137-к від 21.05.2018 року. В цей же день з відповідачем укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

Згідно наказу ТОВ «Мрія Сервіс» № 4-к від 11.01.2019 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за прогул без поважних причин.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача вказував, що відповідачем не надано шляхових листів та інших документів на підтвердження використання пального об`ємом 260 л, вартість якого складає 6518,32 грн., чим ТОВ «Мрія сервіс» заподіяно матеріальної шкоди, котру просив стягнути із ОСОБА_1 .

Згідно вимог ч. 1 ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього заробітку.

У відповідності до п.п.1, 2 ч.1 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами.

Як визначено ст.135-1 КЗпП України, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» передбачено, що при розгляді справ про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору про взяття на себе матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або інших цілей (п.1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП може бути укладений такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Відповідно до Переліку посад і робіт, які заміщуються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для зберігання, обробки, продажу, перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Союзу Радянських Соціалістичних Республік по праці та соціальних питанням та ВЦРПС від 28 грудня 1977 року № 447/24, відповідач, котрий працював на посаді водія автотранспортних засобів, не належить до категорії працівників, з якими згідно з статтею 135-1 КЗпП України може бути укладений такий договір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що договір, укладений між ТОВ "Мрія Сервіс" та ОСОБА_1 21.05.2018 року не може бути підставою для покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності. При цьому суд також враховує, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження наявності вини ОСОБА_1 в заподіянні матеріальної шкоди, відомостей про середній місячний заробіток ОСОБА_1 , а тому суд позбавлений можливості вирішити питання про відповідальність відповідача у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше середнього місячного заробітку.

З огляду на наведене, суд вважає, що в позові слід відмовити.

У відповідності до п.2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов`язків, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Сервіс", місце знаходження: вул.Міцкевича, 12, м.Підгайці, Підгаєцького району Тернопільської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складене 09 вересня 2019 року.

Суддя: І.М.Федорук