Справа № 727/4161/19
Провадження № 2/727/952/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань Бринзила А.А.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), представник позивача адвокат Спіжавка Тарас Георгійович ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_4 ) про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Представник позивача адвокат Спіжавка Т.Г. звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом в інтересах ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 на підставі договору суборенди укладеного 15.01.2018 року між приватним підприємцем ОСОБА_5 , користується контейнером № 119 в секторі № 2 на ринку "Карпати", що знаходиться по АДРЕСА_5.

10.03.2018 року ОСОБА_3 (Відповідач) проводив зварювальні роботи на ринку "Карпати", в тому числі і біля контейнеру Позивача з власної ініціативи, оскільки, ОСОБА_1 не просив Відповідача проводити дану роботу. Вищевказані зварювальні роботи зафіксовано камерою відеоспостереження.

Позивач звернувся до поліції 14 березня 2018 року, так як до того часу намагався врегулювати даний конфлікт та отримати компенсацію завданої шкоди від Відповідача в добровільному порядку. Але ОСОБА_3 на контакт не йшов, не вважає себе винуватим.

Згідно висновку за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №5142 від 16.03.2018 року, затвердженим начальником Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Параскинюком І.Б., було встановлено, що 14.03.2018 року в Шевченківське відділення поліції Чернівецького відділу ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що 10.03.2018 року на ринку "Карпати" в контейнері №119, гр. ОСОБА_3 під час проведення зварювальних робіт пошкодив товар, чим спричинив матеріальну шкоду, що послужило зверненням до органів Національної поліції. Подальшою перевіркою при опитуванні гр. ОСОБА_3 , повідомив, що дійсно 10.03.2018 року проводив зварювальні роботи на ринку "Карпати" та до нього підійшов громадянин на ім`я ОСОБА_6 , який попросив приварити балку, однак під час приварення балки за ролету пішов дим, після чого прийшов вище вказаний громадянин та повідомив, що пошкодив товар.

Відповідно до видаткової накладної №384 від 08.02.2018 року вартість пошкодженого товару становить 64 000 гривень, які повинні бути відшкодовані Відповідачем в повному обсязі з підстав передбачених ст.ст.22, 1166, 1192 ЦК України.

Крім цього, позивач вказав, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Просив, стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , ідент.код НОМЕР_2 , відшкодування в розмірі 69 000 грн., з яких 64 000 грн. - матеріальної шкоди, 5 000 грн. - моральної шкоди. А також просив стягнути, судові витрати.

02.08.2019 року представник позивача ОСОБА_7 спрямував на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій вказав, що при підготовці позовної заяви у позивача була в наявності лише видаткова накладна, вартість товару в якій дещо відрізняється від вартості зазначеній у висновку експерта №259-Р від 26.06.2019 року, а тому позивач бажає зменшити позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , відшкодування в розмірі 59 955 грн. 03 коп., з яких 54 355 грн. 03 коп. - матеріальної шкоди, 5 000 грн. - моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_1 , судові витрати.

05.08.2019 року представник позивача ОСОБА_7 спрямував до суду заяву в якій просив стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати на правову допомогу в сумі 8500 грн., що підтверджується актами виконаних робіт та квитанцією про перерахування вказаних коштів позивачем адвокату Спіжавці Т.Г.

Відповідно до ст.19 ч.4 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч.1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

03.05.2019 року представником відповідача адвокатом Снігур С.В. спрямовано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню. Вказав, що посилання позивача на те, що ОСОБА_3 проводив зварювальні роботи на ринку «Карпати», в тому числі біля контейнера Позивача з власної ініціативи, не відповідає дійсності, оскільки Позивач неодноразово на протязі тривалого часу просив ОСОБА_3 здійснити в його контейнері зварювальні роботи, однак Відповідач постійно відмовлявся, вказавши що він не зможе провести дані роботи без посередньої участі позивача, а також що такі роботи є небезпечними. Даний факт може підтвердити свідок ОСОБА_8 , який був свідком їх з Позивачем розмови.

Також, представник відповідача зазначає у відзиві, що позивач не надає доказів того, що дана подія відбулася 10.03.2018 року, та не зазначає посилання на докази які б підтвердили, що загорання його товару відбулося саме через зварювальні роботи які зводив Відповідач, а не із будь-яких інших причин. Зокрема до позовної заяви не долучено відповідний акт про факт пожежі який складений відповідними посадовими особами, відсутній технічний висновок про причини пожежі, яка виникла 10.03.2018 року на ринку «Карпати» саме у контейнері Позивача, також немає доказів, що ймовірною причиною виникнення пожежі стали зварювальні роботи які проводив Відповідач. Крім цього Позивач посилається у позові на висновок за результатами розгляду матеріалів ЖЕО № 5142 від 16.03.2018 року. Однак, даний висновок не може буде оцінений судом як допустимий та належний доказ, скільки він складений працівниками поліції, які не наділенні повноваженнями визначати причини виникнення пожежі та її наслідки. Також у позовній заяві зазначено, що Відповідач наніс Позивачу матеріальних збитків на суму 64 000.00 гривень та посилається на видаткову накладну № 384 від 08.02.2018 року, у якій зазначено моделі товару Adidas, Keen Kids, Dockers та HEAT із зазначенням артикулів, кількості та ціни. Однак дана накладна не підтверджує той факт, що саме цей товар було пошкоджено при пожежі. Відсутні відповідні сертифікати якості та моделі вказаного товару, що ставить під сумнів його дійсну кількісну наявність та грошову оцінку, що позбавляє можливості Відповідача захистити свої права, шляхом заявлення відповідного клопотання у судовому засіданні, щодо призначення судової товарознавчої експертизи, під час якої встановити реальну вартість нібито пошкодженого товару.

Крім цього, до позовної заяви не долучено докази про проведення комісійної інвентаризації із залученням Відповідача до її проведення, під час якої було б встановлено кількість пошкодженого товару його найменування та грошову вартість.

Той факт, що заявлена кількість нібито пошкодженого товару не відповідає дійсності, може підтвердити свідок - ОСОБА_9 , яка займається підприємницькою діяльністю поряд із контейнером Позивача та була присутня під час вказаних подій. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В додаткових письмових поясненнях від 29.07.2019 року, представник відповідача ОСОБА_4 вказав, що підраховуючи вартість товару по вказаній експертизі видно, що взуття пошкоджено на суму 45 355,03 грн. із них продукція яка можлива для реалізації на суму 11 978, 15 грн., тобто сума нібито заподіяних збитків Відповідачем становить 33 376, 88 грн. Відповідач з висновками експертизи не погоджується. Так, об`єкти на дослідження до експерта надійшли в не опечатаному вигляді, поміщені до картонної коробки коричневого кольору. Даний факт не уможливлює встановленню точної кількості пошкодженого товару та те, що до даної коробки не було поміщено інші кросівки які могли бути пошкоджені при інших не з`ясованих обставинах. У позовній заяві Позивач посилається як на доказ, той факт, що він звертався із відповідною заявою до працівників поліції, щодо спричинення пожежі Відповідачем. Однак, якщо було пошкоджено товар то службові особи органу поліції, зобов`язані були скласти протокол огляду місця події в якому було б зафіксовано кількість та назву пошкодженої продукції.

11.05.2019 року представником позивача Спіжавка Т.Г. спрямовано на адресу суду відповідь на відзив, де представник позивача вказав, що з приводу тверджень відповідача вказаних у відзиві, бажає зазначити про наступне. У ОСОБА_1 є відеозапис, на якому добре видно проведення зварювальних робіт, присутність Позивача при здійсненні вищевказаних робіт, а також саму пожежу, яка виникла під час зварювальних робіт, який може бути оглянутий в судовому засіданні.

Крім цього, позивач не робив товарознавчу експертизу, оскільки вважав, що Відповідач визнав свою помилку та нанесені своїми діями негативні наслідки і відшкодує збитки завдані своїми діями. Весь пошкоджений товар зберігається у Позивача, що не позбавляє Відповідача заявити клопотання про його огляд, або призначення судової товарознавчої експертизи. Позов просив задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 10 червня 2019 року провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

08.07.2019 року на адресу суду надійшов висновок експерта МВС України Чернівецького НДЕКЦ №259-Р від 26.06.2019 року і ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 22 липня 2019 року провадження по справі поновлено.

Позивач ОСОБА_1 будучи приведеним до присяги та попередженим під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснив, що у 2018 році взимку був снігопад і на ринку завалилися криші. 10.03.2018 року роботу по відновлюванню даху проводили у його кіоску. Проводити ці роботи він нікого не просив. Під час проведених робіт він був присутній. Зварювальні роботи проводив ОСОБА_3 з помічником. Внаслідок зварювальних робіт сталося загорання товару в його кіоску. Ролети кіоску були закриті і що знаходилось в кіоску не було видно. Сталося пошкодження біля 20 пар взуття. З адміністрацією ринку він не проводив інвентаризацію. Поліція також пошкоджений товар не оглядала. У нього встановлена відеокамера біля кіоску і все це є на відео. Сертифікатів якості на продукцію у нього немає. Роботи проводилися з його згоди. В середині дійсно висіла парасолька на стіні з тої сторони де проводилися роботи.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що Відповідач проводив зварювальні роботи по завершенню яких почалося задимлення контейнера і пожежа. 16.03.2018 року Позивач звернувся до райвідділу із заявою, але шкоду так і не відшкодував Відповідач.

Позивач не просив Відповідача нічого робити в його контейнері. Пожежну охорону не викликав, оскільки пожежа протягом кількох хвилин була ліквідована. Інвентаризація не проводилась. Підприємець на спрощеній системі оподаткування. Кількість пошкодженого товару підтверджується свідками.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що вони заперечують факт пожежі через проведення зварювальних робіт. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням провести такі зварювальні роботи. Попереджав, що це небезпечно. Також наполягав, що Позивач був присутнім під час таких робіт, а також щоб контейнер був відкритим, але Позивач не був присутнім під час зварювання. Подія мала місце 10.03.2018 року, акт про факт пожежі не складався. Не підтверджена наявна кількість товару, сертифікат якості товару.

Крім цього, вказав, що сума збитків заявлена позивачем, а саме 64000грн. не знайшла свого підтвердження в судових засіданнях. Як вбачається з матеріалів експертизи, об`єкти на дослідження надійшли в не опечатаному вигляді. Ставить під сумнів факт того, що була наявна та кількість товару, яка вказана. Позивач звертався до правоохоронних органів по факту пожежі, однак немає огляду місця події. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог та зварювальні роботи проводились з його ініціативи.

Відповідач ОСОБА_3 будучи приведеним до присяги та попередженим під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснив, що було стихійне лихо і завалило дах 12 контейнерів на ринку «Карпати» по вул.Ентузіастів. Він зробив роботу по 10 контейнерам, а Позивач не хотів, а потім попросив приварити йому один кронштейн, але він не погоджувався це робити без його участі. Потім він підійшов, це було рік назад і попросив підварити. Позивач закрив ролет, і він підварив йому балку, а коли відійшов побачив дим з-під даху контейнера, став кричати, підбіг Позивач відкрив ролет і там в притик до місця де він варив, були парасольки, які загорілись, а під ними ящик із взуттям, причому дешевим. Вогонь із поліетиленових парасольок перекинувся на ящик із взуттям. Він закидав той ящик і парасольки снігом. Пожежа була потушена. Чи підходить електроживлення до контейнера Позивача, він не бачив. Потім позивач вимагав з нього 300 доларів США за пошкодження майна. Він обґрунтував Позивачу свою невинність, а саме те, що Позивач повинен був підготувати об`єкт для роботи і це його вина, що він не забрав парасольки, які доторкались до місця зварювання. Потім через деякий час Позивач вимагав з нього 1000 доларів США, а тепер біля 2000 доларів США. На запитання сторін відповів: - в тому ящику було до 10 пар взуття і 3 парасольки, взуття було без упакування; - провести зварювальні роботи просив сам Позивач; - він відмовлявся проводити роботи у відсутність власника; - потім коли позивач підійшов, закрив ролет і сказав все готово, йди вари, він підварив кронштейн неподалік ролета; - парасольки загорілися за 30-40 см від місця зварювання; - можливо загорання відбулося від його роботи; - після пожежі пошкодженими було 10 пар взуття у ящику, на який капало з парасольок; - він має диплом зварювальника; - пожежників не викликав, оскільки сам локалізував пожеж; - парасольки загорілися і впали вниз на ящик із взуттям.

Свідок ОСОБА_8 будучи приведеним до присяги та попередженим під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні пояснив, що в його присутності Позивач просив ОСОБА_3 (відповідача) приварити йому козирок. Власник контейнера зачинив контейнер і сам десь відійшов. Свідок вказує, що був присутнім при цьому і коли ОСОБА_3 завершив зварювання, він побачив як з контейнера пішов дим. Почали кликати власника, той підійшов відчинив ролет, там зайнялося пару парасольок, а від них взуття. Обгоріло біля 10 пар взуття. ОСОБА_3 сам став закидати снігом пожежу. Після того як закінчив зварювання, відразу помітили дим. ОСОБА_3 коли варив, всіх власників попереджав, щоб не було ніяких речей в місці зварювання. Власник потім сказав, що постраждав на 200-300 доларів США, а потім називав суму біля 1000 євро.

Свідок ОСОБА_14 будучи приведеним до присяги та попередженим під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні вказав, що Позивач є чоловіком його доньки. Свідок зазначив, що працює на ринку. Йому відомо, що на ринку був обвал даху і проводилися ремонтні роботи. Він бачив як Відповідач проводив зварювальні роботи, внаслідок чого сталося загорання. Його магазин поруч із контейнером зятя. Йому не відомо чи домовлялися про зварювальні роботи Позивач з Відповідачем. Він помітив темний дим з контейнера і запах гарі синтетики. Він бачив, що згоріла частина взуття з коробки, яке стояло в контейнері. Він все життя працював на будівництві і вважає, що в даному випадку були порушені всі засоби безпеки. Помічник зварювальника не вчиняв ніяких заходів безпеки. Не було ємності з водою, інших заходів техніки безпеки.

Свідок ОСОБА_15 будучи приведеною до присяги та попередженою під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні вказала, що вона разом з чоловіком здійснює підприємницьку діяльність на ринку «Карпати». Вона вказала, що в той день почула запах гарі. Коли підійшла до контейнера Позивача, побачила пожежу, яка виникла під час зварювальних робіт, які проводили ОСОБА_3 і його товариш. Вона побачила як Позивач витягував коробки із взуттям і чула як ОСОБА_3 казав: «ОСОБА_1 я попереджав», а Позивач тим часом витягував взуття з кіоску.

Свідок ОСОБА_9 будучи приведеною до присяги та попередженою під розписку про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України в судовому засіданні вказала, що вона є приватним підприємцем і працює на ринку «Карпати». 10.03.2018 року на ринку вона не працювала, а зайшла на ринок і побачила ОСОБА_3 в збудженому стані, сказав їй, що він варив у Позивача. Далі вона пройшла і побачила Позивача біля свого кіоску, де він перебирав товар. Це була якась парасолька і кілька пар взуття. У Позивача по ринку самий дорогий товар. Скільки коробок взуття постраждало вона не бачила. З власної ініціативи ОСОБА_3 ніяких робіт не проводив.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні зауважив на тому, що подану заяву про зменшення позовних вимог підтримують в повному обсязі. Просив позов задовольнити.

Суд, заслухавши позивача, відповідача та їх представників, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом встановлено, що на підставі договору суборенди укладеного 15.01.2018 року та акту прийому-передачі торгового місця в суборенду між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_5 , Позивач ОСОБА_1 користується контейнером №119 в секторі №2 на ринку «Карпати», що знаходиться по АДРЕСА_5 (а.с.14-17).

Згідно висновку за результатами розгляду матеріалів ЖЕО №5142 від 16.03.2018 року, затвердженим начальником Шевченківського ВП Чернівецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області Параскинюком І.Б., встановлено, що 10.03.2018 року на ринку «Карпати» в контейнері №119, гр. ОСОБА_3 під час проведення зварювальних робіт пошкодив товар, чим спричинив матеріальну шкоду, що послужило зверненням до органів Національної поліції. Подальшою перевіркою при опитуванні, гр. ОСОБА_3 повідомив, що дійсно 10.03.2018 року проводив зварювальні роботи на ринку "Карпати" та до нього підійшов громадянин на ім`я ОСОБА_6 , який попросив приварити балку, однак під час приварення балки за ролету пішов дим, після чого прийшов вище вказаний громадянин та повідомив, що пошкодив товар (а.с.18).

Відповідно до видаткової накладної №384 від 08.02.2018 року покупець пп ОСОБА_1 придбав в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3» (АДРЕСА_6, ФОП ОСОБА_16 ) товар на загальну суму 64 000 гривень (а.с.19).

Проведення 10.03.2018 року зварювальних робіт в м.Чернівцях по вул.Ентузіастів над контейнером позивача не заперечувалось відповідачем ОСОБА_3 .. Загорання товару під час проведення зварювальних робіт в контейнері Позивача підтверджується здобутими в судовому засіданні доказами та узгоджується з показами свідків.

Під час розгляду даної цивільної справи, в тому числі і в судовому засіданні, ОСОБА_3 не підтверджено кваліфікацію зварника (зварювальника), не представлено суду диплому, сертифікату, посвідчення чи будь якого іншого документу, що підтверджує правомірність здійснених Відповідачем зварювальних робіт, а також не представлено доказів перебування в трудових чи будь яких інших відносинах з суб`єктом господарювання незалежно від форми власності, який має право здійснювати діяльність з оброблення металів та нанесенням покриттів на метали, механічним обробленням металевих виробів, зварювальних робіт, тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Відповідачем 10.03.2018 року здійснювались зварювальні роботи, джерелом підвищеної небезпеки з порушенням правил безпеки, зокрема Наказу Міністерства надзвичайних ситуацій №1425 від 14.12.2012 року «Про затвердження Правил охорони праці під час зварювання металів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4.01.2013 року за № 231/10511, Наказу Державного комітету України про нагляд за охороною праці № 15 від 26.01.2005 року «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2005 року за № 231/10511 (НПАОП 0.00-4.12-05), Наказу Державного комітету України про нагляд за охороною праці №61 від 19.04.1996 року «Про затвердження Правил атестації зварників» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.05.1996 року за № 262/1287, що є протиправною бездіяльністю та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із завданою позивачу шкодою.

У відповідності з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка заподіяла шкоду, відшкодувати її в натурі або відшкодувати заподіяні збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (а.с.118 - 150) від 26.06.2019 року №259-P визначено:

?ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Adidas» моделі «AQ5846» у кількості 3шт., різних розмірів (43, 45, 46) без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 6105 грн. 70 коп. (п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації могла становити за 3 шт. - 3968, 71 грн. (п.5 висновку);

? ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Adidas» моделі «AQ5843» у кількості 1шт., розмір 42 без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 1930 грн. 00 коп. (абз.2 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації за 1 шт. могла становити 1351,00 грн. (абз.2 п.5 висновку);

?ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Adidas» моделі «ВВ5437» у кількості 5шт., різних розмірів (42, 42, 43, 48, 48) без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 7681 грн. 67 коп. (абз.3 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації за 1 шт. розмір (42) могла становити 537,72 грн. (абз.3 п.5 висновку);

?ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Adidas» моделі «AQ5845» у кількості 2шт., різних розмірів ( 45, 46) без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 4219 грн. 33 коп. (абз.4 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації за 1 шт. розмір 45 могла становити 843,87 грн. (абз.4 п.5 висновку);

?ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Adidas» моделі «AQ5919» у кількості 3шт., різних розмірів (42, 43, 43) без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 5853 грн. (абз.5 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації за 1 шт. розмір 42 могла становити 877,95 грн. (абз.5 п.5 висновку);

?ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Adidas» моделі «AQ5922» у кількості 5шт., різних розмірів (40, 42, 42, 43, 46) без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 9383 грн. 33 коп. (абз.6 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації розмір 40, 42, 43 могла становити за 3 шт. - 2533,50 грн. (абз.6 п.5 висновку);

?ринкова вартість жіночих кросівок марки «Adidas» моделі «F98214» у кількості 2шт., розмір (36, 36) без пошкоджень (у новому стані), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 1932 грн. 00 коп. (абз.7 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації за 1 шт. могла становити 627 грн. 90 коп. (абз.7 п.5 висновку);

?визначити можливу ринкову вартість дитячих кросівок марки «Keen Kids» модель «S1009955» у кількості 1шт., розмір 28, станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), експертним шляхом не являється можливим (абз.8 п.1 та п.5 висновку);

?ринкова вартість чоловічих кросівок марки «Dockers» моделі «36» у кількості 5 шт., різних розмірів (42, 42, 44, 44, 45), станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), могла становити 8250 грн.00 коп. (абз.9 п.1 висновку). Ринкова вартість даних кросівок можливих для реалізації у кількості за 1 шт. могла становити 1237 грн. 50 коп. (абз.9 п.5 висновку);

?визначити можливу ринкову вартість гірських лиж марки «HEAD» модель «MYA NO. 2 LR», станом на момент проведення дослідження (26.06.2019), експертним шляхом не являється можливим (абз.10 п.1 та п.5 висновку).

При цьому, судом встановлено, що в резолютивній частині висновку експертизи допущено помилку в написанні моделі (артикуль) чоловічих кросівок марки «Adidas» «AQ5846» замість вірного «Adidas» «AQ5848». Крім цього, в частині 5-ій резолютивної частини висновку, допущено арифметичну помилку під час сумування ринкової вартості кросівок можливої реалізації в одну копійку (зазначено за 3шт. 3968,71 грн. замість вірної суми 3968,70 грн.).

При цьому, відповідач своїм правом на звернення до суду з клопотанням про усунення допущених помилок шляхом допиту експерта або з клопотанням про проведення повторної експертизи не звертався, тому суд не вбачає достатніх правових підстав для визнання вказаної експертизи недопустимим доказом з наведених Відповідачем підстав. Допущені помилки не є суттєвими та не змінюють загальний зміст висновків експерта.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так згідно висновку експертизи частково пошкоджений товар (взуття) позивача можливий до реалізації, тому суд приходить до висновку, що при визначенні суми вартості завданого збитку позивачу, сума вартості можливої реалізації товару підлягає відніманню від загальної суми ринкової вартості пошкодженого товару наданого на експертизу.

(6105,70 грн. + 1930,00 грн. + 7681,67 грн. + 4219,33 грн. + 5853,00 грн. + 9383,33 грн. + 1932,00 грн. + 8250 грн.) - (3968,70 грн. + 1351,00 грн. + 537,72 грн. + 843,87 грн. + 877,95 грн. + 2533,50 грн. + 627,90 грн. + 1237,50 грн.) = 33 376,89 гривень (тридцять три тисячі триста сімдесят шість гривень 89 коп.) (сума вартості матеріальної шкоди).

Що стосується стягнення вартості шкоди за пошкодження дитячих кросівок марки «Keen Kids» модель «S1009955» та гірських лиж марки «HEAD» модель «MYA NO. 2 LR», суд вважає, за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині за недоведеністю.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України N 2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Суд звертає увагу на те, що згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року N 15-рп/2004у справі N 1-33/2004.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений ч.2 цієї статті, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Як роз`яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.02.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

За положеннями ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показаннями свідків. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію завданої позивачу шкоди, яка складається з матеріальної шкоди в розмірі 33376,89 гривень (тридцять три тисячі триста сімдесят шість гривень 89 коп.).

При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту отриманих душевних страждань у зв`язку із пошкодженням його майна, завдання йому немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які призвели до негативних змін у житті особи, як і не доведені самі негативні зміни у житті. Суд вважає, що факт звернення до суду з позовом, до адвоката за правовою допомогою та витрата часу та життєвої енергії для відновлення справедливості, враховуючи всі обставини даної цивільної справи, не являються отриманою моральною шкодою в розумінні ст.ст.23, 1167 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України визначено, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2 ст.15 ЦПК України визначено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абзаци третій, четвертий, п`ятий підпункту 3.1, абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009). Звернення до суду для захисту конституційного права кожного на правову допомогу безпосередньо на підставі частини третьої статті 8 Конституції України гарантується.

Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що адвокат Спіжавка Т.Г. здійснює свою діяльність на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №307, виданого Чернівецькою обласною КДКА від 06.10.2006 року. Відомості про отримувача коштів - адвоката Спіжавка Т.Г. внесено до Єдиного реєстру адвокатів України, в якому відсутні які-небудь відмітки про зупинення або заборону на зайняття адвокатською діяльністю за весь час в т.ч. в період надання правової допомоги позивачу. Доступ до реєстру є загальнодоступним в мережі Інтернет.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та адвокатом Спіжавка Т.Г. укладено договір про надання правової допомоги від 19 березня 2019 року на представництво інтересів позивача. Згідно додатку до Договору №1 від 19.03.2019 року, Замовник сплачує Виконавцю гонорар в розмірі 850 грн. за кожну годину витраченого Виконавцем часу (а.с.174-176).

Актом виконаних робіт №1 від 30.07.2019 року, згідно договору про надання правової допомоги від 19.03.2019 року, передбачено обсяг виконаних робіт: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2 години; підготовка та подання позовної заяви до суду - 4 години; участь адвоката в судових засіданнях - 4 години. Таким чином, загальна вартість виконаних робіт 8500грн. Замовник претензій щодо виконання умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 19.03.2019р. до Виконавця немає (а.с.177).

Згідно з наданим до суду оригіналом квитанції від 05 серпня 2019 року Позивач ОСОБА_1 на виконання договору про надання правової допомоги, сплатив адвокату Спіжавці Т.Г. - 8500 грн. (а.с.178).

Однак, статтею 30 цього Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи вимоги статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», розумності розміру гонорару та витраченого адвокатом часу, проаналізувавши надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку про завищення адвокатом Спіжавкою Т.Г. розміру свого гонорару внаслідок збільшення кількості годин за надану правничу допомогу. Такий підхід позивача не кореспондується, в тому числі, із засадами цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності.

Так, зокрема, в акті виконаних робіт від 30.07.2019 року, в графі «участь адвоката в судових засідань», адвокатом Спіжавкою Т.Г. визначено 4 год. Однак, суд звертає увагу, що згідно журналів судових засідань, адвокат Спіжавка Т.Г. приймав участь в судових засіданнях на загальну кількість часу 2 год. 10 хв., а тому визначення в акті 4 години участі адвоката в судових засіданнях є безпідставним, так як являється завищенням кількості годин для збільшення розміру гонорару.

Таким чином, вартість наданої правничої допомоги повинна становити: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 2 години = 1700 грн. (850 грн. * 2 год.); підготовка та подання позовної заяви до суду - 4 години = 3400 грн. (850 грн. * 4 год.); участь адвоката в судових засіданнях - 2 години 10 хв. = 1840 грн. (850 грн. * 2год.10 хв.). (1700 + 3400+1840) = 6940 грн..

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону, необхідно пропорційно стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3862,80 грн. (три тисячі вісімсот шістдесят дві гривні 80 коп.) виходячи з наступного. Позивач просив стягнути з відповідача загальну суму шкоди в розмірі 59955,03 грн. Оскільки судом, задоволено позов частково, а саме суму шкоди в розмірі 33376,89 грн., то стягувана сума витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача має бути пропорційною вказаній сумі (59955,03грн.:100%=33376,89:Х%; Х=55,66%; 6940грн.х 55,66% = 3862,80 грн.).

Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення частково, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 33 376, 89 грн. та судові витрати по справі, а саме: витрати на правничу допомогу в сумі 3862,80 грн. і в повернення оплаченого позивачем судового збору, належним чином підтвердженого квитанцією від 08.04.2019 року, в розмірі 768,40 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 3, 15 ,16, 21, 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 274, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 14.10.1996 р. Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 15.06.2005 р. Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , завдану шкоду в розмірі 33 376 (тридцять три тисячі триста сімдесят шість) гривень 89 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 14.10.1996 р. Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_5 виданий 15.06.2005 р. Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 3862 (три тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Волошин С.О.