СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1177/18
Провадження №2-н/547/17/19
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

12 серпня 2019 року смт.Семенівка

Суддя Семенівського районного суду Полтавської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2500 грн. в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Враховуючи, що нормами Розділу ІІ ЦПК України «Наказне провадження» не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу, у разі виявлення недоліків останньої, підлягають застосуванню положення ст.185 ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви за аналогією закону.

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються.

Ст.161 ЦПК України визначений перелік вимог, за якими судовий наказ може бути видано, в тому числі, і щодо стягнення аліментів.

Так, п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Натомість п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено іншу самостійну вимогу про стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Отже, законом визначена можливість видачі судового наказу лише за однією із вимог, передбачених пунктами 4 та 5 ст.161 ЦПК України, та стягнення аліментів на утримання однієї дитини виключного у визначеному ними розмірах, тобто у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» (виходячи із дати звернення заявника суду) прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років встановлений: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, тобто 50 % становить відповідно 746 грн., 779, 50 грн. та 813 грн..

Таким чином, заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 2500 грн. в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не відповідає вимогам п.5 ч.1 ст.161 ЦПК України щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, визначення заявником ОСОБА_1 вимог щодо розміру аліментів, що мають стягуватись на утримання дитини, саме в твердій грошовій сумі 2500 грн. в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позбавляють суд можливості дійти висновку про те, яким саме є зміст вимоги заявника про видачу судового наказу, з урахуванням того, що суд не може на власний розсуд тлумачити зміст заяви про видачу судового наказу, а визначення вимог, передбачених пунктами 4 або 5 ч.1 ст.161 ЦПК України щодо стягнення аліментів, є виключно правомочністю заявника ОСОБА_1 ..

Таким чином, заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

При цьому усунення недоліків поданої заяви про видачу судового наказу полягає у складанні нової заяви про видачу судового наказу із зазначенням в ній вимоги, що має чітко відповідати змісту пункту 4 або пункту 5 ч.1 ст.161 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 161, 163, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі виконання нею вимог ст.163 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява про видачу судового наказу вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви про видачу судового наказу у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Семенівського районного суду

Полтавської області С.Ю.Атаманова