Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/3009/18
Провадження №4-с/711/43/19
У Х В А Л А

Іменем України

19 ЛИПНЯ 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю представника скаржника

за довіреністю Постоленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою Служби автомобільних доріг у Черкаській області (боржник) на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Педан А.С. (стягувач), -

в с т а н о в и в :

Скаржник Служба автомобільних доріг у Черкаській області (боржник) звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Педан А.С. (стягувач).

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 01.11.2018р. стягнуто із Служби на користь ОСОБА_1 148950грн. завданих збитків та 1489,50грн. судового збору.

20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитарем В.О. винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданим 30.01.2019 року Придніпровським районним судом м.Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 950,00 грн. (ВП №58421553).

Того ж дня, (20.02.2019 року), державним виконавцем винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданим 30.01.2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1489,50 грн. (ВП № 58421698).

Крім того, в рамках ВП № 58421553, 05 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів божника в сумі 164044грн.

Скаржник вважає, що вищевказані дії державного виконавця є неправомірними, а постанови про відкриття виконавчих проваджень від 20.02.2019 та про арешт коштів боржника від 05.03.2019 є незаконними та були оскаржені до суду.

Вищевказані дії державного виконавця є неправомірними, а постанови про відкриття виконавчих проваджень від 20.02.2019 та про арешт коштів боржника від 05.03.2019 є незаконними та були оскаржені Службою до суду.

Зазначено, що державним виконавцем, при винесенні постанов про відкриття виконавчих проваджень не було з`ясовано всіх обставин справи, не досліджено та не проаналізовано чинне законодавство, так як відповідно до п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

При цьому, Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03серпня 2011року №845 (надалі - Порядок) було врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абз. 3 п. 2 Порядку, у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з п. 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Отже, у випадку винесення судом рішення про стягнення коштів з державної організації - одержувача бюджетних коштів, такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто такі виконавчі провадження не підвідомчі органам ДВС.

Скаржник вважає, що виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника, яким є Служба автомобільних доріг у Черкаській області, повинно здійснюватися виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків боржника, тобто Казначейством.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

З вищевикладеного вбачається, що непідвідомчість органам ДВС виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації одержувача бюджетних коштів, є тією підставою, яка виключає відкриття органами ДВС виконавчого провадження та проведення будь-яких виконавчих дій.

Вважає, що старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Капшитарем В.О. дані обставини було проігноровано та направлено на адресу банків, в яких Службою відкрито рахунки, платіжні вимоги про стягнення на рахунок Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області коштів: - в АТ «Укрексімбанк» на суму 164044 грн. (платіжна вимога від 21.03.2019 № 58421553/1); - в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» на суму 164044 грн. (платіжна вимога від 21.03.2019 № 58421553/1).

На виконання вказаних платіжних вимог, банками були перераховані відповідні суми коштів на рахунок Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси : - 09.04.2019 АТ «Укрексімбанк» в сумі 164044 грн.; - 08.04.2019 Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» в сумі 164044 грн.

Служба вважає, що дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитаря В.О. по винесенню та направленню платіжних вимог від 21.03.2019 є незаконними не лише з підстав непідвідомчості органам ДВС виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації одержувача бюджетних коштів, але й у зв`язку з тим, що рахунок, відкритий Службою в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк», використовується виключно для перерахування заробітної плати та інших виплат співробітникам, а також сплати обов`язкових зборів та платежів.

В органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, бюджетним установам відкриваються рахунки у встановленому законодавством порядку. Відповідно до Податкового кодексу України роботодавець як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі. Крім того, роботодавець зобов`язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені у залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівникам здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949р. №95, яка ратифікована Україною 04.08.1961р. і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Згідно з ч.3 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з цим, згідно з ч.5 вказаної статті Закону під час виконання рішень виконавець має право на безперешкодний доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, скаржник вважає, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта, з метою забезпечення дотримання наведеного положення державному виконавцю відповідно до ст.18 Закону надано безперешкодний доступ до інформації про боржника, в тому числі конфіденційної, що є необхідною для вчинення виконавчих дій відповідно до меж повноважень та в порядку, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням інших нормативно-правових актів.

Саме на державного виконавця покладено обов`язок щодо вчинення дій із забезпечення виконання судового рішення відповідно до приписів та в порядку, встановленому Законом.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.18р. у справі №910/4153/13.

Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що старший державний виконавець Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Капшитар В.О. не мав законних підстав для накладення арешту та направлення платіжної вимоги на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Служби, сплати єдиного соціального внеску, допомоги з тимчасової втрати працездатності, військового збору та податку з доходів фізичних осіб, для сплати яких застосовується р/р НОМЕР_1 , відкритий в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси.

Крім того, відповідно до постанови від 05.03.2019 про арешт коштів боржника, було накладено арешт на кошти Служби у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 164044 грн. Проте, фактично, на підставі платіжних вимог, з рахунків Служби було стягнуто 165881,45 грн., тобто на 1837,45 грн. більше.

При цьому, ч.3 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються виключно після накладення арешту на кошти боржника. Проте, арешт на кошти Служби в сумі 1837,45 грн. не накладався, що, в свою чергу, також свідчить про незаконність дій державного виконавця по стягненню коштів Служби.

Таким чином, скаржник просить суд, - визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитаря В.О. по зверненню стягнення на кошти Служби в сумі 164044 грн. з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитаря В.О. по зверненню стягнення на кошти Служби в сумі 1837,45 грн. з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Укрексімбанк».

Ухвалою суду від 19.04.2019р. прийнято до розгляду справу за скаргою суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Шиповичем В.В. та призначено її до розгляду.

Відповідно до розпорядження №82 від 14.05.2019р. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа 14.05.2019р. надійшла в провадження судді Позарецької С.М.

Ухвалою суду від 15.05.2019р. справу за скаргою прийнято до провадження суддею Позарецькою С.М. та призначено до розгляду.

Державним виконавцем Капшитар В.О. 02.05.2019р. надано до суду заперечення (відзив) проти скарги. Вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Вважає, що боржник Служба автомобільних доріг у Черкаській області не є бюджетною установою, а саме організацією, що повністю утримується за рахунок державного бюджету чи місцевого бюджету. Боржником не надані докази про те, що списані кошти з його рахунків у АТ «Укрексімбанк» та АТ «КБ «Приватбанк» є бюджетними коштами. Вважає дії державного виконавця правомірними. Вказує, що державний виконавець не має можливості контролювати, які саме кошти стягує банк на виконання постанови державного виконавця. Переказ коштів здійснив безпосередньо банк. У постанові про арешт коштів боржника передбачено арешт всіх коштів, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, тобто, якщо кошти стягнуті були для нарахування зарплати, то ці кошти банк би не мав перераховувати. Вважає, що боржником не було виконано свого обов`язку, передбаченого п.3 ч.5 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що скаржником пропущений строк подання скарги, передбачений ст. 449 ЦПК. Просить відмовити у задоволенні скарги.

Заінтересованою особою (стягувачем ОСОБА_1 ) не були надані до суду заперечення (відзив, пояснення) по суті скарги чи заперечень.

Боржником Службою автомобільних доріг у Черкаській області 19.07.2019р. надана до суду відповідь на заперечення (відзив) державного виконавця. Зазначено, що відповідно до п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. Той факт, що Служба є неприбутковою організацією підтверджується Рішенням №5310/23-01-12-01 від 29.11.2016 року, виданого ДПІ у м.Черкасах ГУ ДФС у Черкаській області. Станом на дату відкриття виконавчих проваджень, Служба мала 9 рахунків, відкритих в органах Казначейства, які використовуються Службою для здійснення заходів, передбачених відповідною бюджетною програмою. Служба, як неприбуткова організація, не має інших джерел надходження коштів аніж за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів. Вказане підтверджується банківськими виписками про те, що єдиним джерелом надходження коштів на рахунки Служби, відкриті в в АТ «Укрексімбанк» та АТ КБ «Приватбанк», є загальний та спеціальний фонди Державного бюджету. Крім того, рахунок, відкритий Службою в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк», використовується виключно для перерахування заробітної плати та інших виплат співробітникам, а також сплати обов`язкових зборів та платежів.

Таким чином, вважає, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження не має права накладати арешт на рахунки із спеціальним режимом використання, якими також можуть бути рахунки для зарахування страхових виплат, заробітної плати та інших виплат на карткові рахунки співробітників клієнта. Старший державний виконавець Капшитар В.О. не мав законних підстав для накладення арешту та направлення платіжної вимоги на грошові кошти, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників Служби, сплати єдиного соціального внеску, допомоги з тимчасової втрати працездатності, військового збору та податку з доходів фізичних осіб, для сплати яких застосовується р/р НОМЕР_1 , відкритий в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси.

Зазначає, що у своєму відзиві на скаргу ОСОБА_2 жодним чином не обґрунтував законність своїх дій по зверненню стягнення на кошти Служби в сумі 1837,45 грн. з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Укрексімбанк». Так, відповідно до постанови від 05.03.2019 про арешт коштів боржника, було накладено арешт на кошти Служби у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 164044 грн. Проте, фактично, на підставі платіжних вимог, з рахунків Служби було стягнуто 165881,45 грн., тобто на 1837,45 грн. більше.

При цьому, ч.3 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються виключно після накладення арешту на кошти боржника. Проте, арешт на кошти Служби в сумі 1837,45 грн. не накладався, що, в свою чергу, також свідчить про незаконність дій державного виконавця по стягненню коштів Служби.

В судовому засіданні представник скаржника за довіреністю ОСОБА_3 І.В. повністю підтримала доводи скарги та просила її задовольнити. Крім того, зазначила, що скаржником не порушені строки звернення до суду із даною скаргою. Так, постанову про відкриття виконавчого провадження №58421553 отримано 14.03.2019р. разом із постановою про накладення арешту на рахунки, а 05.03.2019р. була винесена постанова про арешт коштів боржника. Кошти стягнуті з боржника 8 та 9 квітня 2019р., а 18.04.2019р. скарга подана до суду, отже строки не є порушеними.

В судове засідання державний виконавець чи/та представник Придніпровського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

В судове засідання не з`явився стягувач ОСОБА_1 та його представник адвокат Юрченко В.О., будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомлено.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення за таких підстав:

встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2018 позов ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Черкаській області про відшкодування шкоди заподіяної бездіяльністю органу державної влади, їх посадовою особою або службовою особою, - задоволено частково: стягнуто зі служби на користь ОСОБА_1 148950 грн. завданих збитків та 1489,50 грн. судового збору.

20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитарем В.О. було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданим 30.01.2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 148 950,00 грн. (ВП № 58421553). Також даною постановою вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14895грн.

Крім того, 20.02.2019 року, державним виконавцем винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 711/3009/18, виданим 30.01.2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Черкаській області на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 1489,50 грн. (ВП № 58421698). Також постановою стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 148,95грн.

Вищевказані постанови надійшли на адресу Служби лише 14 березня 2019 року. Між тим, оскільки скаржником оскаржуються дії державного виконавця по стягненню коштів, що мало місце 8- 10 квітня 2019р., то на думку суду, строк звернення до суду із даною скаргою (18.04.2019р.), не порушений. Отже, доводи державного виконавця в цій частині є безпідставними.

В рамках ВП № 58421553, 05 березня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що містяться на рахунках: в - АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, р/р НОМЕР_2 ; - в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м.Черкаси, МФО 354347, р/р НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_3 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать Службі автомобільних доріг у Черкаській області у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 164044 грн.

На час розгляду справи виконавчі провадження закінчені у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення.

Так, 08.04.2019р. через Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» стягнуті кошти з боржника в сумі 164044грн. 00коп., відповідно до меморіального ордеру, які надійшли на депозитний рахунок Придніпровського ВДВС. Крім того, 10.04.2019р. через АТ «Укрексімбанк» стягнуті кошти з боржника в сумі 164044грн. 00коп., відповідно до платіжного доручення, які надійшли на депозитний рахунок Придніпровського ВДВС. При цьому, 11.04.2019р. грошові кошти в сумі 162206,55грн. були повернуті на рахунок Служби автомобільних доріг у Черкаській області Придніпровським ВДВС, що відкритий в АТ «Укрексімбанк», як надмірно стягнуті кошти (платіжне доручення №2999).

Таким чином, грошові кошти були стягнуті з боржника з рахунків у двох банківських установах. При цьому, замість повернення до Служби коштів в сумі 164044грн., було повернуто лише 162206,55грн., тобто на 1837грн. 45коп. менше. Відповідно, фактично стягнуто з боржника 165881грн. 45коп., тобто поза межами суми звернення стягнення.

Встановлено, що на час розгляду справи, кошти в сумі 1837грн. 45коп. боржнику не повернуті Крім того, до суду Придніпровським відділом ДВС не надано інформації про призначення вказаних коштів, враховуючи суму звернення стягнення 164044грн., з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, про що зазначено у постанові державного виконавця від 05.03.2019р. (ВП №58421553).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України). Відповідно до частини 1 статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Враховуючи обов?язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов?язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо. Крім того, за п.1 ч.2 ст. 18 цього Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За положеннями ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (ч.4 ст. 6 ЗУ).

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03серпня 2011року №845 врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абз. 3 п. 2 Порядку, термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно із п. 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Під час розгляду справи судом встановлено, що Служба автомобільних доріг у Черкаській області (код ЄДРПОУ 5422303), відповідно до п.п.1.2-1.6 п.1 Положення, що затверджене 12.09.2016р. №267, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, печатку. Служба є неприбутковою організацією, є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток та утримання мережі автомобільних доріг загального користування. Служба утримується у межах кошторису видатків, затвердженого Укравтодором. Факт того, що служба є неприбутковою організацією підтверджується й планом використання бюджетних коштів на 2019 рік, в якому зазначено вид бюджету державний; рішенням №5310/23-01-12-01 від 29.11.2016р. Державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області.

Як зазначено вище, 05.03.2019 року державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника за виконавчим листом №711/3009/18, виданим 30.01.2019р. Придніпровським районним судом м. Черкаси про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках: в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313, р/р НОМЕР_2 ; в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м.Черкаси, МФО 354347, р/р НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_3 , як така, що винесена у виконавчому провадженні №58421553, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 164044грн.

Слід зазначити, що наявність рахунків у банківських установах у боржника свідчить про те, що джерелом надходження коштів на рахунки є загальний та спеціальний фонди Державного бюджету, грошові кошти, які на них знаходяться, призначені для оплати праці та для здійснення нарахувань на заробітну плату працівників служби, сплати єдиного соціального внеску, допомоги з тимчасової втрати працездатності, військового збору та податку з доходів фізичних осіб, є рахунком із спеціальним режимом використання. Дані обставини підтверджуються наданими скаржником банківськими виписками та звітами про дебетові і кредитові операції по рахунках Служби.

Відповідно, дії державного виконавця щодо звернення стягнення на кошти боржника з рахунків у двох банківських установах є неправомірними, т.я. виконання вказаного виконавчого листа не підлягало виконанню органами державної виконавчої служби, оскільки боржник є неприбутковою організацією, тобто бюджетною організацією. Крім того, звернення стягнення на кошти боржника здійснено державним виконавцем у подвійному розмірі, тобто по 164044грн. з рахунків, що маються у двох банківських установах відповідно, і відділом ДВС повернуто на рахунок Служби, що відкритий в АТ «Укрексімбанк» не повністю кошти в розмірі 164044грн., а лише 162206грн. 55коп., тобто на 1837грн. 45коп. менше. При цьому, державним виконавцем в жодному процесуальному рішенні не обґрунтоване утримання з боржника коштів в розмірі 1837грн. 45коп.

Слід також зазначити, що державний виконавець, маючи повноваження, передбачені чинним законодавством, належним чином не перевірив інформацію про боржника, про його майно, кошти, доходи. Всупереч вимогам п.7 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», вчинив дії щодо накладення арешту на грошові кошти, що на рахунку із спеціальним режимом використання, як і не мав законних підстав для накладення арешту та направлення платіжних вимог від 21.03.2019 року на грошові кошти, призначені для оплаті праці та для здійснення нарахувань на зарплату працівників Служби, сплати єдиного соціального внеску, допомоги з тимчасової втрати працездатності, військового збору та податку з доходів фізичних осіб, для сплати яких Службою застосовується р/р, відкритий в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» в м. Черкаси.

Крім того, за наданими скаржником документами (банківські виписки з 01.01.по 23.04.2019р., за 2018 рік), які досліджені під час розгляду скарги, вбачається, що джерелом надходження коштів на рахунки Служби, що відкриті в АТ «Укрексімбанк» та АТ КБ «Приватбанк», є загальний та спеціальний фонди Державного бюджету.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

На думку суду, державним виконавцем не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обгрунтування заперечень проти скарги, що викладені ним у запереченнях (відзиві).

Таким чином, скаргу Служби автомобільних доріг у Черкаській області слід задовольнити в повному обсязі, оскільки вона є обгрунтованою. На думку суду, з-за неправомірних дій державного виконавця відбулося порушення прав та інтересів боржника за виконавчим провадженням, за захистом яких він має право звернутися у порядку та спосіб, що визначені чинним цивільним, господарським чи іншим законодавством.

На підставі викладеного та, керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 447-453, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. щодо звернення стягнення на кошти Служби автомобільних доріг у Черкаській області в сумі 164044грн. з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в Черк. ГРУ АТ КБ «Приватбанк» м. Черкаси.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Капшитар В.О. щодо звернення стягнення на кошти Служби автомобільних доріг у Черкаській області в сумі 1837грн. 45коп. з рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Укрексімбанк».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 26.07.2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька