Провадження № 2/761/2262/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

позивача та його представника: ОСОБА_3, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування завданих матеріальних збитків, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 (надалі по тексту - позивач) із позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (надалі по тексту - відповідач), у якому просив суд стягнути на свою користь з відповідача відшкодування завданих збитків в сумі 389 266,89 грн., 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу та суму сплаченого судового збору у розмірі 3 900,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2017 р. приблизно о 21:40, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «МG 350» (державний номер НОМЕР_1 ) по Броварському проспекту у бік Києва (м. Київ, пр-т Броварський, 3-Б), порушив п.п.12.1, 2.36, 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду у вигляді відбійника відбійника.

Перед зазначеною вище ДТП позивач на своєму автомобілі "Subaru Legacy" (державний номер НОМЕР_2 ) рухався позаду ОСОБА_4 , тому коли останній здійснив різкій неочікуваний маневр у бік вибійника, позивач, намагаючись ухилитися від зіткнення з його автомобілем, також зіткнувся з відбійником, внаслідок чого сталося значне пошкодження передньої та лівої частин автомобіля позивача.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва у справі №754/360/18 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Позивач змушений був звернутися до ПрАТ АСК "Омега", якою було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_5 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 29.12.2017р., проте відповідач відмовив йому у відшкодуванні.

12.01.2018р. працівниками СТО "Art Customs" було здійснено діагностику ходової частини автомобіля позивача та дефектовку, вартість чого склала 200 грн.

24.02.2018р. позивач уклав договір №25 про проведення оцінки вартості майна з ТОВ "Український центр післяаварійного захисту "Експерт-Сервіс", за послуги якого сплатив 1000 грн.

Згідно зі звітом №25-А від 19.03.2018р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 388066,89 грн., в тому числі: вартість замінних деталей - 348211,09 грн., вартість робіт - 10615 грн., вартість матеріалів - 29240,80 грн.

Таким чином, на думку позивача, він має право на страхову виплату, що становить 389 266,89 грн. (200 грн. - вартість діагностика автомобіля та дефектовки, 1000 грн. - вартість оцінки майна, 388 066,89 грн. - вартість відновлювального ремонту автомобіля), що змушує його звернутись до суд з даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказав, що дійсно, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «МG 350» д.н.з. НОМЕР_1 застрахована відповідачем. Між тим, із постанови Деснянського районного суду м. Києва не вбачається, що внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль позивача. Таким чином, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 12.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів.

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2019 року до матеріалів справи долучено відзив на позовну заяву, а протокольною ухвалою від 05.06.2019 року - долучено копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення №754/360/18 та закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля марки "Subaru Legacy" д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 98).

26.12.2017 року о 21.40 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «MG 350», номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Броварському, 3-Б в м. Києві, порушив п.п.12.1, 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду-відбійник, що спричинило пошкодження транспортного засобу, чим ОСОБА_4 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 29.01.2018 року встановлена вина ОСОБА_4 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, звільнено останнього від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення (а.с. 71).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» у відповідності до Полісу №АМ/1708820 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який є діючим на момент ДТП (а.с. 72).

Як вбачається із вказаного полісу, ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю становить 200 000,00 грн., за шкоду, заподіну майну - 100 000,00 грн., франшиза - 0 грн.

29.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Омега» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від потерпілої особи (а.с. 10).

Так, працівниками СТО "Art Customs" було здійснено діагностику ходової частини та дефектовку автомобіля, вартість чого склала 200 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №180000300 від 12.01.2018 року (а.с. 42).

Згідно зі звітом №25-А про оцінку автомобіля Subaru Legacy 20і держномер НОМЕР_2 , складеного 19.03.2018р. вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 388 066,89 грн. (а.с. 12-36). За складання даного звіту позивач сплав 1 000,00 грн. (а.с. 38-39а).

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір відшкодування страховиком шкоди (збитків), завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); шкодою, заподіяною майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду (пункт 32.4 статті 32); шкодою, пов`язаною із втратою товарної вартості транспортного засобу (пункт 32.7 статті 32); сумою франшизи, розрахованою за правилами пункту 12.1 статті 12.

Згідно з п.3 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує витрати на проведення експертизи лише в разі якщо він у визначений законом строк не направив свого представника для огляду транспортного засобу.

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, відповідач як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і зазначеним відновлювальним ремонтом згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Відповідні роз`яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Приймаючи рішення по суті спору, суд має зазначити про застосування положень цивільного процесуального законодавства щодо змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Так приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 26.12.2017 року рухався позаду автомобіля марки «МG 350» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 на своєму автомобілі "Subaru Legacy" д.н.з. НОМЕР_2 . Коли останній здійснив різкій неочікуваний маневр у бік вибійника, позивач, намагаючись ухилитися від зіткнення з його автомобілем, також зіткнувся з відбійником, внаслідок чого сталося пошкодження належному позивачу автомобіля.

Із копії матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , а саме, із схеми ДТП, письмових пояснень останнього та ОСОБА_3 вбачається, що дійсно, 26.12.2017 року автомобіль марки "Subaru Legacy" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивача рухався позаду автомобіля марки «МG 350», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 . Намагаючись ухилитися від зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 після ДТП за його участю, ОСОБА_3 зіткнувся з відбійником, внаслідок чого сталося пошкодження належному позивачу автомобіля.

Між тим, вина ОСОБА_4 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача, в тому, що саме внаслідок його дій позивач, намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем, зіткнувся з відбійником, внаслідок чого сталося пошкодження належному позивачу автомобіля, не доведена та не встановлена у цьому судового засіданні, як і не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями водія автомобіля марки «МG 350», д.н.з. НОМЕР_1 та пошкодженням автомобіля марки "Subaru Legacy" д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, вина ОСОБА_4 встановлена та полягає у тому, що він здійснив наїзд на перешкоду-відбійник, що спричинило пошкодження транспортного засобу внаслідок не врахування дорожньої обстановки, не вибору безпечної швидкості.

У той же час, відповідно до п. 2.3 б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху кожен водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Отже, у страхової компанії не виникло обов`язку відшкодовувати позивачу шкоду з огляду на відсутність в діях застрахованої особи вини у пошкодженні автомобіля ОСОБА_3 та причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_4 та заподіянням шкоди позивачу.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Приписами ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надаючи оцінку наданим доказам, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять будь - яких доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_4 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» у пошкодженні автомобіля позивача, а у відповідача не виникло обов`язку відшкодувати шкоду ОСОБА_3 , а тому, у задоволенні даного позову слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

З огляду на вказане положення процесуального законодавства та у зв`язку з тим, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позову, підстави стягувати з відповідача кошти судового збору та витрати на правову допомогу відсутні.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись ст.ст. 22, 509, 636, 979, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 133, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування завданих матеріальних збитків.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , що проживає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Омега», , адреса знаходження м.Київ, вул.Обсерваторна, 17-А.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 09.08.2019 року