КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/1757/19 Головуючий у 1 інстанції: Шкірай М.І.
Провадження № 22-ц/824/9829/2019 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Зазначила, що вони із ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двої малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подружнє життя не склалося і вона має намір розірвати шлюб. Діти проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. Позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. на обох дітей щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до їх повноліття.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі всього на двох дітей 4000 грн. щомісячно, починаючи з 28 січня 2019 року і до їх повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку/доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що він працює у ТОВ «СУ-32 Київміськбуд» на посаді механіка, його посадовий оклад становить 4173 грн. Він має захворювання суглобів та потребує дорогого лікування. Відтак, можливості сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дітей в розмірі 4000 грн. він не має.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 14 серпня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7).

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають окремо, діти проживають з матір`ю.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі всього на двох дітей 4000 грн. щомісячно, починаючи з 28 січня 2019 року і до їх повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є правом їх одержувача, а тому суд відхиляє доводи апелянта про наявність підстав для стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу).

Колегія суддів також відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що він не має можливості плати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки ним не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обстави, на які він посилається. Як вбачається з матеріалів справи та вставлено судом, ОСОБА_1 працює, має у власності нерухоме майно та автомобіль.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зі змісту ст. 27 Конвенції про права дитини та ч. 2 ст. 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд має враховувати ряд обставин, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Разом з тим, визначальним при вирішенні питання про розмір аліментів є інтереси дитини. В будь-якому випадку розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.