Справа № 2-370/10
Провадження № 4-с/645/28/19
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

секретар судового засідання - Росада І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зацікавлена особа: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова звернулась із скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зацікавлена особа: ОСОБА_2 ,

Скаргу обґрунтовувала тим, що 14 березня 2007 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір дарування грошової суму в розмірі 151500 грн., посвідчений нотаріально. В день дарування грошей її онука ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 та ними була придбана квартира АДРЕСА_1 .

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2010 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь грошову суму в розмірі 151 500 грн. та судові витрати у розмірі 46 грн.. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2010 року набрало законної сили і стало обов`язковим для виконання на всій території України. Обов`язок в частині повернення заявнику отриманих коштів в сумі 151 500 грн. добровільно боржником не виконано.

У зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2010 року самостійно, 21 липня 2010 року заявник звернулася до Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ із заявами про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами, виданими судом на його виконання, 30 липня 2010 року було відкрите виконавче провадження.

Боржниця ОСОБА_2 не бажала добровільно виконувати рішення суду, просила розстрочити виконання рішення рівними частинами щомісячно по 1 000 грн. до 2025 року, ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2013 року їй було відмовлено. За весь час ОСОБА_2 було виплачено -1000грн. 13 листопада 2013 року; 500 грн. 31 березня 2014 року; з яких стягнуто на користь держави 133,60 грн. виконавчого збору, а 1 336,93 грн. розпорядженням від 30 жовтня 2014 року перераховано на ім`я заявника. Таким чином, сума боргу складає 150 163,07 грн.

18 червня 2019 року заявником було отримано постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Андруся П.А. від 10 червня 2019 року про передачу виконавчого листа за № 2-370/10, виданого 27 липня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової суми до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області із посиланням на ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Державним виконавцем ВДВС Андрусь П.А. зазначено, що на території, що перебуває у компетенції відділу боржник не проживає, доходів не отримує, і вважає, що підстави для подальшого перебування виконавчого провадження на виконанні відділу відсутні.

Вважає, що такі дії державного виконавця щодо передачі виконавчого провадження до іншого ВДВС є неправомірними, а постанова від 10.06.2019 року про передачу виконавчого листа до іншого ВДВС незаконною та підлягає скасуванню.

Заявник просила визнати дії державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Андрусь П.А. щодо передачі виконавчого листа до іншого ВДВС неправомірними, скасувати постанову державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м. Харкова від 10.06.2019 року про передачу виконавчого листа № 2-370/10, виданого 27.07.2010 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Зобов"язати державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Андрусь П.В. провести в повному обсязі виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-370/10, виданого 27.07.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення с ОСОБА_2 грошової суми на користь ОСОБА_1 ..

Заявник в судовому засідання скаргу підтримала, посилаючись на обставини зазначені в скарзі, крім того, наполягала на тому, квартира АДРЕСА_1 , що розташована в Немишлянському районі м. Харкова, придбана ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 та належить їм на праві спільної сумісної власності.

Представник МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам в м. Харкові ГТУЮ в Харківській області Андрусь П.А. в судовому засіданні заперечував проти скарги, пояснив, що було відкрито виконавче провадження на підставі рішення суду за заявою ОСОБА_1 .. Були зроблені запити до ПФ, ДФС, НАІС, з`ясовано, що у боржника відсутні доходи, рухоме та нерухоме майно. 16.04.2019 року до нього на прийом прийшла ОСОБА_1 та повідомила, що боржник ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , не мешкає, доступ до квартири заявник має, кімната боржника зачинені. У боржника є майно шафа та диван. При вивезенні зазначеного майна для продажу, витрати будуть більшими, ніж зазначене майно. Зазначив, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває в іпотеці в банку, на неї накладений арешт с 2007 року, відсутні підстави для звернення стягнення на квартиру. Також зазначив, що було перевірено адресно-довідкове бюро та з`ясовано, що боржник зареєстрована в Пісочинє Харківського району Харківської області, так як у боржника не має доходів та майна на території Немишлянського району м. Харкова, виконавче провадження було направлено до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Також зазначив, що місце мешкання боржника не відомо, до ВДВС вона не з`являлась, особисто наявність її майна за адресою: АДРЕСА_2 , він не перевіряв, про майно відомо зі слів заявника.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, вважав дії державного виконавця правомірними.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розділом VI1 ЦПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень.

Згідно ст. 447 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 травня 2010 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені та стягнуто на її користь з ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 151500 грн., передані за договором дарування грошей від 14.03.2007 року. 07 червня 2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова було видано, виконавчі листи по цивільній справі № 2-370/10.

30 липня 2010 року за заявою ОСОБА_1 державний виконавцем було винесено постанову про відкриття провадження за виконавчим листом № № 2-370/10, виданим 07 червня 2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення грошової суми.

Згідно відповіді МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова від 21.05.2019 року на ім`я заявника ОСОБА_1 вбачається, що 13.11.2015 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. Державним виконавцем були зроблені запити до ПФ, ДФС, системи НАІС «Пошуку ТЗ», отримано інформацію з Реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з отриманих відповідей встановлено, що боржник доходи не отримує, нерухомого майна за боржником не зареєстровано. 16.04.2019 року відповідно за заяви стягувача встановлено, що боржник в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , не мешкає. Відповідно до інформаційної довідки від 11.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 , квартира знаходиться в іпотеці відповідно до договору іпотеки № 801 від 14.03.2007 року. Відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.03.2008 року , 02.04.2015 року на зазначену квартиру було накладено арешт. Зазначили, що у державного виконавця відсутні правові підстави для звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 .

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», який встановлює гарантії прав фізичних та юридичних осіб у виконавчому провадженні.

Згідно ст. 1 Законом України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі: безперешкодно входити до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно ст. 25 ч. 4 даного Закону - передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно копії постанови про передачу виконавчого провадження від 10.06.2019 року, вбачається, що виконавчий документ виконавчий лист № 2-370/10, виданий 21.07.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, у виконавчому провадженні № 49351965, було передано до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області, з тих підстав, що на території, що перебуває у компетенції відділу боржник не проживає, доходів не отримує, зареєстровано місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що державним виконавцем не були в повному обсязі виконані дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем не було викликано боржника, не з`ясовано її фактичне місце проживання, державний виконавець не виходив за адресою квартири АДРЕСА_2 , що є спільною сумісною власностю боржника разом із чоловіком, не перевірено наявність її майна. Державним виконавцем в судовому засіданні було повідомлено, що фактичне місце мешкання боржника не відомо, надсилаючи виконавче провадження за місцем реєстрації боржника до іншого відділу ДВС, доручення щодо проведення перевірки інформації про наявність боржника за адресою: АДРЕСА_3 ., не направлялось.

Враховуючи тривале ухилення боржника від виконання рішення суду, державним виконавцем не були застосовані заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Враховуючи наявність на території Немишлянського району м. Харкова нерухомого майна, що належить боржнику на праві спільної сумісної власності, а також право стягувача на вибір місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, суд приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд-

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, зацікавлена особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Андрусь П.А. щодо передачі виконавчого листа до іншого ВДВС неправомірними, скасувати постанову державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м. Харкова від 10.06.2019 року про передачу виконавчого листа № 2-370/10, виданого 27.07.2010 року до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Зобов"язати державного виконавця МВДВС по Індустріальному та Немишлянському районам м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Андрусь П.В. провести в повному обсязі виконавчі дії по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-370/10, виданого 27.07.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення с ОСОБА_2 грошової суми на користь ОСОБА_1 ..

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 05.08.2019 року.

Суддя І. В. Ульяніч