Справа № 453/594/19
№ провадження 2/453/311/19
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду

21 серпня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового зсідання Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області заяву відповідача ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» 17.05.2019 року звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_1 заборгованість та штраф за кредитним договором № 08.01.2019-100000894 від 08.01.2019 року у розмірі 5 340 грн.. Судові витрати у справі, котрі полягають в оплаті судового збору за подання даного позову до суду, - у розмірі 1 921 грн., позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 03.06.2019 року, після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, яка не є підприємцем, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, із визначенням дати судового розгляду.

Про дату, час та місце судового засідання у справі усі учасники справи були повідомлені належним чином завчасно.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомленими про дату, час та місце його проведення, про що свідчать рекомендовані повідомлення про завчасне вручення їм поштового відправлення судової повістки.

Відповідач надіслала суду заяву (надійшла 05.07.2019 року, вх. № 3037), в якій просить залишити поданий ТзОВ «Споживчий центр» позов без розгляду на підставі п.6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки між сторонами укладена угода про передачу спору на вирішення до третейського суду, а вона заперечує проти вирішення спору у загальному суді.

Суд, розглянувши заяву про залишення позову без розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, у котрих в силу ст. 182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Одним із процесуальних питань, які суд може вирішувати у судовому засіданні, є питання щодо залишення поданого позову без розгляду з підстав, встановлених статтею 257 ЦПК України, про що суд постановляє відповідну ухвалу.

Так, в силу п. 6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору у суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Судом встановлено, що між сторонами 08.01.2019 року було укладено кредитний договір № 08.01.2019-100000894, згідно з п. 1.3. котрого наданий кредит не є споживчим, а сам договір не є договором про надання споживчого кредиту. Виходячи з цього, сторонами у зазначеному договорі у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про третейські суди» щодо виду і форми третейської угоди внесено третейське застереження (п. 10.1. договору), за змістом котрого усі вимоги, які виникають при його виконанні, або у зв`язку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору, окрім справ у спорах щодо захисту прав споживачів, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду.

Отже, на переконання суду, спір між сторонами у справі міг би бути вирішений обумовленим у кредитному третейським судом згідно третейського застереження.

Однак, судом встановлено й те, що кредитний договір № 08.01.2019-100000894 від 08.01.2019 року, у котрому власне й обумовлено третейське застереження, станом на дату звернення до суду із даним позовом втратив чинність, так як строк його дії згідно із пунктом 8.1. становив лише 28 днів, а закінчення цього строку не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, котре мало місце під час дії договору. Пролонгація договору його умовами не передбачена.

Тобто, на переконання суду, позивач звернувся до суду за захистом порушеного відповідачем його права у виді неналежного виконання взятого на себе зобов`язання, котре мало місце після припинення кредитним договором чинності.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки угода про передачу спору на вирішення до третейського суду (у виді третейського застереження у кредитному договорі) втратила чинність.

Керуючись ст. ст. 13, 43, 257, 260-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, - відмовити.

Ухвала, в силу ст. 353 ЦПК України, окремому оскарженню від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.Я. Микитин