Дата документу 13.08.2019 Справа № 336/1692/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 336/1692/19

Провадження №22-ц/807/2244/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Бабенко Т.І.

учасники справи:

позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2019 року в складі судді Зарютіна П.В. в справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця, в обґрунтування якого зазначало наступне.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 20.03.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7 400, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09 серпня 2013 року.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач по справі ОСОБА_1 .

На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, позивачем 09.03.2014 року направлена претензія кредитора до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори, на яку 22.03.2014 року отримано відповідь.

09.01.2019 р. до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але відповідачем ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті боржника заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 20.03.2012 року становить 7381,51 грн., яка складається з: 7 212, 50 грн. - заборгованість за кредитом, 169, 01 грн. - заборгованість за відсотками.

Враховуючи викладене, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.03.2012 року у розмірі 7 381, 51 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач, проживаючи разом із спадкодавцем на момент його смерті, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, що свідчить про прийняття ним спадщини, до складу якої входять кредитні зобов`язання, і цей факт не спростовано. Не свідчить про неприйняття особою спадщини і відсутність у неї свідоцтва про право на спадщину або відсутність звернення до нотаріуса. Висновок суду, що позивач не довів, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого, є помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надходив.

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідач до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач прийняв спадщину.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 20.03.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами є договором про надання банківських послуг, бажаний кредитний ліміт за платіжною картою «Універсальна» зазначено 5 000, 00 грн. (а.с. 10).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало розрахунок заборгованості за договором № б/н від 20.03.2012 станом на 10.01.2016 року, відповідно до якого загальна заборгованість за наданим кредитом становить 7 381, 51 грн. та складається з: 7 212, 50 грн. - тіло кредиту, 169, 01 грн. - відсотки на прострочену заборгованість (а.с. 8-9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 (а.с. 37).

09 березня 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось з претензією кредитора №SAMDN0369 від 20.02.2014 року в порядку ст. 1281 ЦК України до П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про включення вимог кредитора в спадкову масу та повідомлення спадкоємців померлого про наявну заборгованість (а.с. 39).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримало відповідь від П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори на претензію №SAMDN0369 від 20.02.2014 року, з якої вбачається, що заява не може бути зареєстрована як вимога кредитора, оскільки не зазначено, коли кредитору стало відомо про відкриття спадщини (а.с. 40).

09 січня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направило лист-претензію № SAMDN0369 від 28.12.2018 року на адресу ОСОБА_1 , оскільки він є спадкоємцем за законом, що дає підстави стверджувати про обов`язок сплатити заборгованість перед банком в повному обсязі за фактичний строк його користування. Станом на дату смерті заборгованість позичальника складає 7 381, 51 грн. (а.с.41).

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Звертаючись з позовом до ОСОБА_1 як до спадкоємця ОСОБА_2 , позивач мав довести, що саме відповідач є спадкоємцем майна померлого.

Обґрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зазначило та не надало жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості.

У позовній заяві АТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилалось на те, що ОСОБА_1 відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За паспортними даними ОСОБА_2 , адреса його реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 35).

За паспортними даними ОСОБА_1 , адреса його реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 36).

Таку ж адресу зазначив ОСОБА_2 у заяві-анкеті про видачу кредиту від 20.03.2012 року (а.с. 10).

Однак, реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за однією адресою не є безумовною підставою для висновку про обов`язок відповідача задовольнити вимоги кредитора та не спростовує висновок суду про відсутність підстав вважати ОСОБА_1 спадкоємцем ОСОБА_2 , оскільки встановлення факту відсутності за життя у померлого будь-якого майна виключає саму можливість набуття права спадкування. Лише посилання позивача на проживання відповідача разом зі спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання доказів, не спростовує висновок суду.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом переконливості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

За положеннями ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилається на те, що судом першої інстанції не було встановлено, яке спадкове майно залишилося після смерті померлого позичальника, його вартість, спадкова справа з нотаріальної контори не витребовувалась.

Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів задоволено клопотання АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про витребування доказів, в якому позивач просив: витребувати від Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області інформаційну довідку про зареєстровані транспортні засоби на ім`я ОСОБА_2 ; витребувати з П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори спадкову справу, заведену у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

У листі Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області № 31/8-3325 від 19.06.2019 року повідомлено, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України, станом на 19.06.2019 року, за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 103).

У листі П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори повідомлено, що спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась, до нотаріальної контори спадкоємці не звертались (а.с. 106).

Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна

№ 167727256 від 23.05.2019 року, відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо фізичної особи з РНОКПП НОМЕР_2 відсутні (а.с. 94).

Таким чином, позивачем не доведено існування у спадкодавця ОСОБА_2 майна, а також його вартість для визначення межі відповідальності відповідача.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем не доведено, що відповідач є спадкоємцем померлого позичальника, позивачем не з`ясовано дійсне коло спадкоємців ОСОБА_2 , не надано суду доказів прийняття ОСОБА_1 як єдиним спадкоємцем спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, позовні вимогиАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані апелянтом належним чином.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова