№ 207/1961/14-ц
№ 6/207/104/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ніколайчик Ю.А. про надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ніколайчик Ю.А. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 , яким володіє ОСОБА_1 .

В поданні зазначив, що на виконанні у державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бережного Д.Б. перебуває виконавче провадження за №АСВП:45684070 з примусового виконання виконавчого листа №207/1961/14-ц від 23.09.2014 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок авансу суми 56000 грн. та 560 грн. судового збору. Станом 01.06.2019 року залишок заборгованості за вищезазначеним документом складає 43888,91 грн.

03.12.2014 року державним виконавцем відділу відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-ХІУ (зі змінами) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслана сторонам до виконання та відома. Того ж дня, державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копія якої направлена сторонам до відома.

У зв`язку з тим, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2019 року по справі №207/1961/14-ц визначено, що ОСОБА_1 належить 1/2 частина транспортного засобу марки ВАЗ 2105, 1987 року випуску, номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , виникла необхідність проведення опису та арешту вищезазначеного майна боржника.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2018 року по справі №202/3624/17 визначено, що ОСОБА_1 належить 1/2 частина у будинку АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , на яку необхідно звернути стягнення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з довідкою про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - син.

21.01.2015 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржника, під час якого встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає та майно, яке належить ОСОБА_1 не виявлено.

22.06.2017 року до відділу з`явилась дружина боржника - ОСОБА_3 , яка повідомила про залишок боргу по виконавчому документу та зобов`язалась надавати до відділу квитанції про сплату коштів.

11.02.2019 року державним виконавцем був здійснений повторно вихід за адресою боржника, двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, боржник в останнє з`являвся більше півроку тому, було залишено виклик про явку до відділу, про що складено відповідний акт державного виконавця. На виклик державного виконавця Бучковський Ю.О. не з`явився та причини своєї неявки не повідомив.

04.04.2019 року державним виконавцем були зроблені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, згідно отриманих відповідей у боржника відсутні джерела доходу та рахунки у банках.

30.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортний засіб марки ВАЗ 2105, 1987 року випуску, номер НОМЕР_1 .

30.05.2019 року державним виконавцем зроблені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, згідно отриманих відповідей у боржника відсутні джерела доходу та рахунки у банках.

28.05.2019 року державним виконавцем був здійснений вихід за адресою боржника, в ході якого було встановлено, дружина боржника - ОСОБА_3 відмовилась надати доступ до будинку та гаражу для перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1 та пояснила, що щомісячно сплачує заборгованість по виконавчому документу, про що було складено акт державного виконавця.

На сьогоднішній день, державному виконавцю не вдається потрапити до будинку та будівлі гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає боржник ОСОБА_1 для проведення виконавчих дій.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просив подання розглядати без його участі, подання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, а також матеріали цивільної справи №207/1961/14-ц, суд вважає, що подання про примусове проникнення до помешкання боржника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у державного виконавця Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Бережного Д.Б. перебуває виконавче провадження за №АСВП:45684070 з примусового виконання виконавчого листа №207/1961/14-ц від 23.09.2014 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок авансу суми 56000 грн. та 560 грн. судового збору. Станом 01.06.2019 року залишок заборгованості за вищезазначеним документом складає 43888,91 грн. (т.4.с.140).

03.12.2014 року державним виконавцем відділу відповідно до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-ХІУ (зі змінами) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження т.4 (ар.с.139).

11.12.2014 року, державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (т.4, ар.с.141).

Відповідно до копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2019 року по справі № 207/1961/14-ц, ОСОБА_1 належить 1/2 частина транспортного засобу марки ВАЗ 2105, 1987 року випуску, номер НОМЕР_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_3 (т.4 ар.с.146-149).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.12.2019 року по справі №202/3264/17 визначено, що ОСОБА_1 належить 1/2 частина у будинку АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 (т.4 ар.с.150-153).

Згідно довідки про склад сім`ї за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - син; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 син (т.4 ар.с.154).

Відповідно до акту державного виконавця від 21.01.2015 року, державним виконавцем 21.01.2015 року був здійснений вихід за адресою боржника, під час якого встановлено, що боржник за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає та майно, яке належить ОСОБА_1 не виявлено (т.4 ар.с.142).

Відповідно до акту державного виконавця від 22.06.2017 року до Південного ВДВС 22.06.2017 року з`явилась дружина боржника - ОСОБА_3 , яка повідомила про залишок боргу у її чоловіка по виконавчому документу та зобов`язалась надавати до відділу квитанції про сплату коштів (т.4 ар.с.143).

Відповідно до акту державного виконавця від 11.02.2019 року державним виконавцем 11.02.2019 року був здійснений повторно вихід за адресою боржника, двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, боржник в останнє з`являвся більше півроку тому, було залишено виклик про явку до відділу (т.4 ар.с.144).

30.05.2019 року державним виконавцем зроблені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, згідно отриманих відповідей у боржника відсутні джерела доходу та рахунки у банках (т.4 ар.с.155-157).

Відповідно до акту державного виконавця від 28.05.2019 року державним виконавцем 28.05.2019 року був здійснений вихід за адресою боржника, в ході якого було встановлено, дружина боржника - ОСОБА_3 відмовилась надати доступ до будинку та гаражу для перевірки майнового стану боржника за адресою: АДРЕСА_1 та пояснила, що щомісячно сплачує заборгованість по виконавчому документу, про що було складено акт державного виконавця (т.4 ар.с.145).

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п. 4, 13, ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника призводять до тривалого невиконання виконавчого документа (рішення суду) вже майже п`ять років, що тягне за собою порушення строків виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 22.01.2019 року по справі № 207/1961/14-ц, ОСОБА_1 належить 1/2 частина транспортного засобу марки ВАЗ 2105, 1987 року випуску, номер НОМЕР_1 , та відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 11.02.2018 року по справі №202/3264/17 ОСОБА_1 належить 1/2 частина у будинку АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки державним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Ніколайчик Ю.А. про надання дозволу на примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 В -задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю Південного відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на примусове проникнення до будинку АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_1 для проведення державним виконавцем виконавчих дій по виконанню виконавчого листа № 207/1961/14-ц від 23.09.2014 року виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок авансу суму 56000 грн. та 560 грн. судового збору.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Юрченко