Справа № 740/6096/18
Провадження № 2/740/453/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої -судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретарів Полєтавкіної М.О., Кононяко С.А.,

представника позивача адвоката Кураєвої К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі Ніжинський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області), про зменшення розміру заборгованості за аліментами та розстрочку сплати заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір нарахованої заборгованості по сплаті аліментів, виходячи із розрахунку ј доходу платника аліментів, визначеної в розрахунках заборгованості по аліментах від 06 грудня 2018 року №15-43/27978 за 2015 рік на суму 5 285 грн. 74 коп. та від 06 грудня 2018 року №15-43/27979 за 2016 рік на суму 12 695 грн. 68 коп., до 1/4 (доходу) платника аліментів та розстрочити на 12 (дванадцять) календарних місяців сплату заборгованості, визначеної у вищевказаних розрахунках заборгованості по аліментах та не застосовувати до нього санкції за вказану заборгованість до закінчення дванадцятимісячного строку.

В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 травня 2009 року з нього було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

25 травня 2009 року видано виконавчий лист №2-1028.

Ніжинським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження за №13475917.

Зазначає, що він не має постійного місця роботи та джерела доходів, не зареєстрований як фізична особа-підприємець, проте у період з 2009 року по теперішній час добровільно сплачував аліменти на сина згідно розрахунків державного виконавця.

17 грудня 2018 року він отримав лист головного державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Романенко О.А. із проведеним нею перерахунком його заборгованості по аліментах за 2015-2016 роки, проте вважає, що така заборгованість виникла не з його вини, оскільки від сплати аліментів він не ухилявся.

Сума заборгованості по сплаті аліментів становить 12 695 грн. 68 коп., яку він невспромозі сплатити через скрутне матеріальне становище, знаходження на його утриманні непрацездатної за віком матері та великі затрати на централізоване опалення житлового будинку. Крім того, за новим розрахунком державного виконавця він має сплачувати аліменти в розмірі 1 733 грн. 33 коп. щомісячно.

24 січня 2019 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що ОСОБА_1 має задовільний стан здоров`я, у весінньо-літній період здійснює продаж живої птиці (курчат, бройлерів, курей) на Ніжинському ринку та в Ніжинському районі, має новий вантажний автомобіль марки «Газель» та в осінньо-зимовий період займається вантажними перевезеннями, отримуючи постійний стабільний прибуток, який він приховує. Належним доказом того, що позивач не працює та знаходиться в активному пошуку роботи, могла б слугувати довідка з міського центру зайнятості про перебування на обліку, а оскільки він не перебуває на обліку в центрі зайнятості, то це лише підтверджує факт того, що він ухиляється від офіційного працевлаштування, а разом з цим, - і від сплати аліментів.

Крім того, їх син має незадовільний стан здоров`я, переніс дві операції, а витрати на лікування становлять 3 313 грн.. Вона також несе значні витрати у період опалювального сезону, тільки за січень 2019 року вона понесла витрати на суму 7 124 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважає позов ОСОБА_1 безпідставним і просить відмовити в його задоволенні.

01 лютого 2019 року представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області начальник Неволін В.Ю. надав до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що по відкритому виконавчому провадженню №ВП 13475917 від 16 червня 2009 року ОСОБА_1 державному виконавцю щомісячно надавались квитанції по сплаті аліментів, розмір яких становив не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розрахунки по сплаті аліментів проводились державним виконавцем відповідно до норм, визначених ЗУ «Про виконавче провадження» і ст.195 Сімейного кодексу України, та направлялись сторонам виконавчого провадження до відома.

05 грудня 2018 року до Ніжинського відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області звернулась стягувач по виконавчому провадженню ОСОБА_2 із заявою про перерахунок розміру утриманих аліментів за період 2015-2016 роки, на підставі якої державним виконавцем було зроблено перерахунок аліментів відповідно до середньомісячної заробітної плати по м.Ніжину, оскільки боржник ОСОБА_1 ніде не працює.

Жодного разу розрахунки, які проводились державним виконавцем, до суду сторонами виконавчого провадження не оскаржувалися, а розрахунок за 2015-2016 роки направлено сторонам виконавчого провадження до відома.

15 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 надав до суду відповідь на відзив, у якому зазначає, що він має незадовільний стан здоров`я та заперечує факт здійснення ним будь-якої підприємницької діяльності та стосовно наведених відповідачем тверджень про отримання ним прихованих доходів заперечує. Від сплати заборгованості за аліментами, яка виникла не з його вини, він не відмовляється, а просить суд її розстрочити.

22 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_2 надала до суду заперечення на відповідь на відзив, вказавши, що позивач є працездатною особою, не є інвалідом, їх спільна дитина за станом здоров`я потребує санаторно-курортного лікування.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Кураєва К.А. уточнила позовні вимоги і пояснила, що в позовній заяві помилково зазначена вимога про зменшення розрахунку заборгованості з 1/4 частки на 1/4 частку, оскільки в дійсності вимога була заявлена про зменшення розрахунку заборгованості з 1/3 частки на 1/4 частку заборгованості за аліментами, але позивач зменшує позовні вимоги і з урахуванням інтересів дитини не підтримує вимогу про зменшення розрахунку заборгованості, а просить тільки відповідно до ч.1 ст.197 Сімейного кодексу України розстрочити сплату заборгованості за аліментами за 2015 рік - в сумі 5 285 грн. 74 коп. та за 2016 рік - в сумі суму 12 695 грн. 68 коп. до 31 грудня 2019 року з урахуванням матеріального та сімейного стану позивача, який має незадовільний стан здоров`я, проживає разом з непрацездатною за віком матір*ю та не здійснює будь-яку підприємницьку діяльність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданні не з*явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області в судове засідання не з*явився, подавши письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності і в частині розстрочки сплати заборгованості за аліментами покладається на розсуд суду.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що рішення Ніжинського міськрайонного суду від 25.05.2009 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.05.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області 25 травня 2009 року був виданий виконавчий лист №2-1028 та пред`явлений стягувачем до виконання за місцем проживання ОСОБА_1 до Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області.

Державним виконавцем Ніжинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області проведено перерахунок аліментів відповідно до середньомісячної заробітної плати по м.Ніжину, оскільки боржник ОСОБА_1 ніде не працює, за період 2015- 2016 роки, відповідно до заяви стягувача по виконавчому провадженню ОСОБА_2 від 05 грудня 2018 року.

Згідно довідок-розрахунків заборгованості за аліментами, виданих головним державним виконавцем Ніжинського МВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Романенко О.А., вбачається, що починаючи з 01.01.2015 по 31.12.2015 мається заборгованість в сумі 5285,74 грн., за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 12695,68 грн.

Статтею 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

У відповідності до ст.194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 СК України до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно приписів ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Закон не містить визначень істотності обставин, а тому це поняття є оціночним і такий характер обставин має визначатися судом в кожній конкретній справі.

Способи правового регулювання правовідносин зі сплати заборгованості за частинами 1 та 2 статті 197 СК України, а саме відстрочка, розстрочка, часткове та повне звільнення є водночас окремими та взаємопов`язаними заходами сприяння платнику аліментів щодо виходу із важкого матеріального стану, що виник з поважних причин.

У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно ст. 435 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Суд враховує, що позивач має незадовільний стан здоров`я, на підтвердження чого надав копії медичних довідок, проживає разом з непрацездатною за віком матір*ю -пенсіонеркою, а також враховуючи, що позивач своєчасно сплачував аліменти і заборгованість за милулі роки виникла не з його вини, а внаслідок проведеного перерахунку за заявою ОСОБА_2 від 05 грудня 2018 про перерахунок розміру утриманих аліментів за період 2015-2016 роки, на підставі якої державним виконавцем було зроблено перерахунок аліментів відповідно до середньомісячної заробітної плати по м.Ніжину.

В свою чергу відповідачка не довела суду тих обставин, що позивач має фінансову можливість повністю сплатити наявну заборгованість одним платежем чи найближчим часом.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи обставини, що мають істотне значення, беручи до уваги надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та розстрочити сплату нарахованої за 2015-2016 р.р. заборгованості за аліментами до 31.12.2019

Керуючись ст. ст. 195, 197 СК України, ст.ст. 12, 18, 81, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Розстрочити ОСОБА_1 сплату заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 2015 рік в сумі 5 285 (п*ять тисяч двісті вісімдесят п*ять) грн. 74 коп. та за 2016 рік в сумі суму 12 695 (дванадцять тисяч шістсот дев*яносто п*ять) грн. 68 коп. до 31 грудня 2019 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.