Ухвала

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 754/5751/17

провадження № 61-4558ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту проживання однією сімєю,

встановив:

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла вищевказана касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2019 року подану касаційну скаргу залишено без руху для сплати судового збору та зазначення правильного найменування суду, до якого подається скарга.

Зазначена вище ухвала суду касаційної інстанції направлялася заявнику на адресу, указану у касаційній скарзі, проте повернулася на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Указана ухвала суду касаційної інстанції направлялася заявнику на адресу, указану в касаційній скарзі, проте повернулася на адресу Верховного Суду без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 12 серпня 2019 року недоліки касаційної скарги не усунуто.

У статті 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Оскільки заявником у встановлений судом строк, станом на 12 серпня 2019 року, не виконано вимог ухвали Верховного Суду від 11 березня 2019 року щодо усунення недоліків касаційної скарги, скарга вважається неподаною та повертається заявнику.

Керуючись статтям 185, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту проживання однією сімєю визнати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель