Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3011/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

за участю секретаря Мелещенко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кініченко А.А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» про відшкодування втраченої субсидії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси 04 квітня 2019 року з позовом до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» про відшкодування втраченої субсидії.

В обґрунтування позову зазначив, що він має право на отримання субсидії на житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 . В період часу з 01 грудня 2016 р. по 30 квітня 2017р. йому було призначено субсидію, проте згідно листа Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за вих. №Х-642/28-5/11 від 15.05.2017р. йому було відмовлено у наданні субсидії з березня 2017 року через борги за оплату послуг наданих КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Проте позивач вважає, що нарахування боргів за оплату послуг КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за період часу з 2009р. по 01.03.2019р. в сумі 27418,53грн. є незаконним, оскільки рішенням апеляційного суду Черкаської області від 13.11.2017р. у справі №712/8733/17 встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .. З огляду на те, що КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» пропустило строк позовної давності із зверненням до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожиті послуги, з останньої стягнуто на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» борг за спожиту теплову енергію за період з липня 2014р. по листопад 2014р. в розмірі 163,91грн., 3% річних в розмірі 2грн. та інфляційні витрати в розмірі 14грн. 12 коп. З огляду на вище викладене, позивач вважає, що нарахування боргу з 2009р. по 01.03.2019р. в сумі 27418,53грн. позбавило його права на отримання субсидії, а тому, згідно уточненого розрахунку, просив відшкодувати йому за рахунок відповідача, втрачену субсидію в сумі 25940,23грн., із розрахунку: Sн= 1569,02грн. * 13,5 місяців + 14 місяців * 339,89 = 21181,77 + 4758,46 = 25940,23грн. Враховуючи, що розрахунок проведений станом на 01.04.2019р. На момент звернення до суду кількість місяців по зимовому тарифу (1569,02грн.) складає 13,5міс., а за літнім - 14 місяців.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

25 квітня 2019 року позовна заява прийнята до провадження судді. Відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено судове засідання з розгляду даної справи.

04.07.2019р. відповідачем подано відзив на позовом. Відзив обґрунтований наступним чином. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», квартиронаймач (індивідуальний споживач) та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. ЗУ «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію. Ст. 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Тарифи встановлені, погоджені та введені в дію рішеннями виконкому Черкаської міськради, постановами Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та житлово-комунальних послуг, оприлюднені в ЗМІ, на офіційних сайтах Комісії та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», надходять споживачам на рахунку-повідомленні, який отримується ними щомісячно, є чинними та застосовуються для населення. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (затверджені Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року), рішенням виконкому Черкаської міської ради № 1317 від 09.09.2008 року затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води в м. Черкаси, проект якого неодноразово пропонувався ОСОБА_1 та власнику квартири ОСОБА_2 для підписання. Згідно ст. 72 ЗУ «Про місцеве самоврядування» акти органів місцевого самоврядування є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами права, а також громадянами, які проживають на відповідній території. Таким чином, рішення виконкому Черкаської міської ради, яким затверджено типовий договір, а також текст самого договору є обов`язковими і не підлягають змінам. Крім того, наявність договору не є обов`язковою, оскільки законом передбачений двосторонній обов`язок щодо укладення договору, в зв`язку з чим відмова щодо сплати за житлово-комунальні послуги не береться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити комунальні послуги, як¬що вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово- комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 р.) 17.02.2012 року Придніпровським районним судом м Черкаси за заявою КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» виданий судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 боргу за спожиту те плову енергію. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.03.2012 року за-значений судовий наказ скасований в зв`язку із наявністю спору про право. 11.12.2013 року КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію (задоволена частково рішенням від 13.05.2014 року). Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 17.07.2014 року зазначене рішення скасовано, КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» в задоволенні позову відмовлено, так як відповідач ОСОБА_1 не є власником квартири АДРЕСА_2 . 10.07.2017 року КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 (власник квартири) боргу за спожиту теплову енергію. Рішенням суду від 04.09.2017 року зазначена позовна заява була задоволена частково. 13.11.2017 року Апеляційний суд Черкаської області постановив рішення про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 , стягнувши на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» 202,94 грн. Зазначені судові акти не зобов`язують позивача списати суму боргу із особового рахунку № НОМЕР_1 (вул АДРЕСА_1 ). Крім того, станом на теперішній час списання боргів населенню за житлово-комунальні послуги, в тому числі і за спожиту теплову енергію, чинне законодавство України не передбачає. Відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій (затверджено Постановою КМУ № 848 від 21.10.1995 р.), житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком. Головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Міністерство соціальної політики. Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. Відповідно до п. 16 зазначеного Положення, у разі отримання інформації про наявність заборгованості за житлово-комунальні послуги та/або внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, що відповідає вимогам, визначеним у підпункті 5 пункту 6 цього Положення, житлова субсидія на наступний сезон не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує громадянина з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис, або відповідна інформація зазначається у платіжному документі. Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого сезону. Якщо громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку в строк понад два місяці з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії на наступний сезон, житлова субсидія в такому випадку призначається з місяця, наступного за місяцем, в якому громадянин вчинив такі дії. Крім того, відповідно до п. 15 Положення (в редакції від 26.04.2017 р.) громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, що позивачем зроблено не було. На підставі вищевикладеного вважають позов ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що пред`явлений до неналежного відповідача.

Клопотанням від 12.06.2019 позивач просив змінити та уточнити вимоги, а саме просив вважати суму позову 25940 грн. та притягнути до кримінальної відповідальності керівництво КПТМ «Черкаситеплокомуненерго».

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що сам вирахував суму, яку повинен сплачувати за послуги, які надає відповідач. Повідомив, що не всі кімнати квартири, де він проживає опалюються.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на обставини викладені у відзиві. Додатково зазначив, що рішенням апеляційного суду м. Черкаси від 13.11.2017р. встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_2 самовільно відключилися від батарей в квартирі, що в свою чергу, не є підставою для зменшення плати за надані послуги. Повідомив, що позивач не звертався щодо перерахунку боргу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяви надані сторонами по суті позовних вимог, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої є його дочка ОСОБА_2 , даний факт визнаний сторонами у справі, отже в силу ч. 1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно листа Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за вих.№ Х-642/28-5/11 від 15.05.2017р. ОСОБА_1 було призначено субсидію з жовтня 2016 по квітень 2017 на ті комунальні послуги, які ним були зазначені в заяві , в тому числі і на централізоване опалення. Відповідно до листа КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» від 10.03.2017 № 14/528, в якому було надано відомість стану особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 по оплаті централізованого опалення, позивачем не було проведено жодної оплати за період отримання субсидії. Згідно чинного законодавства призначену субсидію було припинено з березня 2017 року.

В той же час, позивач зазначає, що боргів по сплаті житлово-комунальних послуг, в тому числі за отримання послуг КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», не має, зокрема, посилаючись на рішення апеляційного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року постановленим у справі №712/8733/17, яким рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2017р. змінено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» борг за спожиту теплову енергію в розмірі 163,91грн., 3% річних в розмірі 2грн. та інфляційні витрати у розмірі 14грн. 91 коп.

Однак, у вказаному рішення зазначено, що «З вказаним позовом до суду позивач звернувся в липні 2017 року, а тому строк позовної давності необхідно обчислювати саме з вказаного терміну, тобто з липня 2014 року по липень 2017 року, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, ним була нарахована сума заборгованості з липня 2014 року по листопад 2014 року в розмірі 163, 91 грн. (11294, 32 грн. 11130, 41 грн.).»

Також позивач зазначає, що комунальні платежі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» з жовтня 2017 року оплачуються регулярно в розмірі 32,26% від отриманих рахунків, проте доказів зазначеного на адресу суду не надходило. Сума вказаних розрахунків недоведена.

Суд звертає увагу на те, що у вказаному вище рішенні апеляційного суду встановлено, що «…враховуючи вищенаведені норми, самовільне відключення батарей в квартирі не є підставою для зменшення плати за надані послуги, як на це вказує відповідач. ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту відключення батарей у квартирі саме у 2009 році, крім того нею не було дотримано самої процедури відключення від мережі централізованого опалення, що передбачена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, а тому споживач не звільняється від обовязку сплатити кошти за надані послуги.»

Отже, законність вимог КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» надана рішенням суду.

Щодо вирішення позовниз вимог позивача щодо стягнення з відповідача суму втраченої субсидіє суд керується наступним.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За положеннями ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру з метою поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав слід розуміти закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України, який не є вичерпним та застосовується судом, залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідків, що спричинені цим порушенням, враховуючи, що відповідно до ст.ст. 12-14 ЦК України цивільні права здійснюються, а цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Обравши способом захисту відшкодування втраченої субсидії позивач, у силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язаний довести, що відповідач дійсно порушує його права, зазначити які саме дії відповідача є протиправними.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту задля реалізації свого права, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи що у задоволенні позову відмовлено, а позивач як інвалід І групи звільнений від сплати судового збору, то за таких обставин суд приходить до висновку, що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, суд -

ухвалив :

У позові ОСОБА_1 до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» про відшкодування втраченої субсидії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2019.

Головуючий: Н. М. Кондрацька