Номер провадження: 22-ц/813/4630/19
Номер справи місцевого суду: 500/8107/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів: Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2019 року про закриття провадження, постановленупід головуванням судді Присакар О.Я., -

встановив:

У листопаді 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що кредитний договір позивачем було укладено не 05.05.2015 року під час підписання Генеральної Угоди, а 17.10.2012 р. і не з фізичною особою ОСОБА_1 , а з ФОП Смилянським ОСОБА_2 .

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2019 року заява ОСОБА_1 про закриття провадження задоволена.

Провадження по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення 89400,13 грн. (заборгованість за кредитом); 11518,26 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом за період 05.05.2015 року по 09.02.2016 року) закрите на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Провадження по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення 15913,22 грн., (заборгованість по процентам за користування кредитом за період 10.02.2016 року по 30.01.2017 року) закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом порушені норми процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що судом застосовано помилково п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Відзиву до суду надано не було.

В судове засідання, призначене на 31 липня 2019 року сторони не з`явилися, були сповіщені належним чином (а.с. 108-109).

Колегія суддів дійшла до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, які були повідомлені про день та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції, виходив з положень п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК Українита п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а саме з того, що набрала законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а також, з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за укладеною Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 05.05.2015 року.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23 листопада 2018 року провадження по справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» було відкрито та справа призначена до розгляду, як така, що підсудна Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області.

Також судом встановлено, що під час розгляду справи у грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив закрити провадження у справі, посилаючись на те, що кредитний договір позивачем було укладено не 05.05.2015 року під час підписання Генеральної Угоди, а 17.10.2012 р. і не з фізичною особою ОСОБА_1 , а з ФОП Смилянським А. ОСОБА_4 .

Суд, закриваючи провадження виходив з того, що набрала законної сили ухвала суду про закриття провадження у справі ухвалена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а також з того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, а тому справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства.

Однак, таких висновків суд прийшов передчасно з наступних підстав.

Звертаючись у листопаді 2018 року до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути зі ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.05.2015 року станом на 30.10.2018 року.

Проте, підставою звернення до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за результатами розгляду якого на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 травня 2018 року закрито провадження у справі на яке посилається суд,було неналежне виконання відповідачем умов генеральної угоди від 05.05.2015 року, заборгованість по якому склалася станом на 09.02.2016 року, тобто за інший період.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що предметом наданого позову є наявність заборгованості, яка виникла в результаті неналежного виконання відповідачем Генеральної угоди від 05.05.2015 року, яка була укладена між Банком та ОСОБА_1 , як фізичною особою, а не фізичною особою-підприємцем, що підтверджується матеріалами справи.

За вказаних обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави, визначені процесуальним законом для закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд на підставі ч. 1 п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України дійшов висновку про скасування ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2019 року про закриття провадження з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 січня 2019 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішенняскладений 01 серпня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець