Справа № 305/554/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 серпня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в інтересах якої діє адвокат Винник Юрій Григорович на рішення Рахівського районного суду ухваленого 03 червня 2019 року головуючим суддею Бліщ О.Б. у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання незаконним і скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та актів про відсутність на роботі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до Чорнотисянської сільської ради, Рахівського району про скасування наказу про винесення догани та актів про відсутність на роботі.

Позов вмотивовано тим, що вона працює на посаді директора сільського будинку культури Чорнотисянської сільської ради. За весь час роботи на цій посаді вона проявила себе як відповідальний та дисциплінований працівник, що успішно виконує покладені на неї обов`язки. Наказом голови с. Чорна Тиса ОСОБА_2 від 14.03.2019 №3 їй була винесена догана за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання трудових обов`язків покладений на неї, за неодноразові прогули без поважних причин та ігнорування розпоряджень сільського голови. Підставою для винесення вказаного наказу стали акти про відсутність на роботі та усні попередження сільського голови. З розпорядженням про оголошення їй догани позивачка булла ознайомлена 19 березня 2019 року. Вважає розпорядження та складені відносно неї акти про її відсутність на робочому місці незаконними та такими, що винесені з особистих мотивів сільського голови с. Чорна Тиса Павлючка І.Д . , який на думку позивачки переслідує її за політичні переконання та ставиться до неї вороже. На її думку акти про відсутність на робочому місці складені працівниками сільської ради за вказівкою голови є неправдивими. Вказує, що вона не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала трудової дисципліни та належним чином виконує покладені на неї посадові обов`язки. Вважає, що Розпорядження про оголошення їй догани є незаконним та таким що прийнято з порушенням норм трудового законодавства. Окрім того вказує, що розпорядження винесено без погодження профспілкового органу, членом якого вона являється, чим порушено ст. 252 КЗпП України.

Посилаючись на викладене, просила суд скасувати розпорядження №3 від 14.03.2019 про оголошення їй догани та акти про її відсутність на роботі від 12.02.2019, 13.02.2019 та 07.03.2019 року.

Рішенням Рахівського районного суду від 03.06.2017 року позов задоволено частково. Скасовано розпорядження №3 від 14 березня 2019 року сільського голови Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про оголошення директору Чорнотисянського СБК с. Чорна Тиса ОСОБА_1 догани. Стягнуто з Чорнотисянської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судових витрат.

На дане рішення Чорнотисянська сільська рада Рахівського району Закарпатської області в інтересах якої діє адвокат Винник Ю.Г. подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду в частині скасування розпорядження про оголошення догани скасувати та увалити в ці частині нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю. Зокрема зазначає, що ст. 252 КЗпП України встановлює додаткові гарантії для працівників обраних до керівних профспілкових органів, до яких ОСОБА_1 не належить. Отже, згода профспілки на притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани в даному випадку не потрібна.

В іншій частині рішення суду першої інстанції ніким в апеляційному порядку не оскаржується.

ОСОБА_1 подала 29.07.2019 року відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційний суд відхилити скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити у силі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню за наступних підстав.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, то апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 1981 року працює на посаді директора сільського будинку культури Чорнотисянської сільської ради.

12.02.2019, 13.02.2019 та 07.03.2019 складено три акти про відсутність ОСОБА_1 на роботі, які підписані п`ятьма працівниками Чорнотисянської сільської ради (а.с. 4, 5, 7). На кожному акті ОСОБА_1 зробила запис про незгоду з ним, з посиланням на те, що такий не відповідає дійсності.

Розпорядженням сільського голови села Чорна Тиса №3 від 14 березня 2019 року директору Чорнотисянського СБК с. Чорна Тиса ОСОБА_1 , за порушення трудової дисципліни, систематичне невиконання трудових обов`язків покладених на неї, за неодноразові прогули без поважних причин та ігнорування розпоряджень сільського голови, оголошено догану (а.с.3).

Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана;

2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Апеляційний суд констатує, що посилання в оскаржуваному розпорядженні на ігнорування розпоряджень сільського голови не може бути підставою для накладення дисциплінарного стягнення, оскільки є неконкретизованим, зокрема не зазначено, які саме розпорядження сільського голови проігнорувала ОСОБА_1.

Акти від 12 та 13 лютого 2019 року також не можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки оскаржуване розпорядження винесено поза межами місячного строку, встановленого ст. 148 КЗпП України.

Щодо Акту про відсутність на роботі від 07.03.2019 року, то наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача винесений 14.03.2019 року, тобто в строки визначені ст. 148 КЗпП України.

Даючи оцінку даному акту апеляційний суд вважає, що такий підтверджує факт відсутності ОСОБА_1 на роботі 07.03.2019 в період з 09 год. по 15 год. 40хв. Такий акт підписаний 5 працівниками, і жодних відомостей, які б давали суду підстави сумніватися в його достовірності матеріали справи не містять.

При цьому, апеляційний суд відхиляє посилання позивача на те, що даний акт складено через неупереджене ставлення до неї голови сільської ради, позаяк таке нічим не підтверджене та є голослівним. Апеляційний суд звертає увагу на те, що самою позивачкою надано Довідку №212 Рахівської ЦРЛ, відповідно до якої 12.02.2019 ОСОБА_1 проходила обстеження у кардіолога (а.с.6). Згідно листа Рахівської районної лікарні від 14.05.2019 за №120/05-7 ОСОБА_1 12.03.2019 проходила обстеження у лікаря-кардіолога, за результатом якого госпіталізації не потребувала (а.с.149).

Вказане свідчить про те, що інформація викладена в акті від 12.03.2019 відповідає дійсності, що не свідчить про упередженість голови сільської ради. І хоча даний акт не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності (пропуск строку встановленого, ст. 148 КЗПП України), апеляційний суд вправі давати йому оцінку з точки зору достовірності інформації, відображеної в ньому.

Отже, твердження позивача щодо неправдивості актів через вороже та упереджене ставлення до неї голови сільської ради апеляційний суд відхиляє.

Таким чином, ОСОБА_1 07.03.2019 вчинила прогул, що є грубим порушенням трудової дисципліни та може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, оскільки прогул є грубим порушенням трудової дисципліни (яке може бути навіть підставою для звільнення працівника), то роботодавець вправі застосувати дисциплінарне стягнення у вигляд догани незалежно від попередніх досягнень працівника.

З огляд на викладене, апеляційний суд вважає, що роботодавець вправі був притягувати ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Задовольняючи частково позов та скасовуючи розпорядження від 14.03.2019 року, суд першої інстанції виходив із того, що роботодавцем порушено вимоги ч. 2 ст. 252 КЗпП України, оскільки не отримано згоди профспілки на притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Однак, такий висновок суду є помилковим та ґрунтується на неправильному тлумаченні норм матеріального права.

Так, відповідно до частини другої статті 252 КЗпП України, частини другої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються, крім дотримання загальних норм.

Згідно з ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки.

В даному випадку ОСОБА_1 є лише членом Профспілки клубних працівників району, однак не входить до виборного органу, яким є профспілковий комітет, а отже гарантії, передбачені частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», на неї не поширюються.

Таким чином, суд дійшов помилкового висновку про те, що для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності потрібна була згода профспілки.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності здійснено з дотриманням норм трудового законодавства, а отже, підстав для задоволення позову немає.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції, в частині задоволення позовної вимоги про скасування розпорядження, а також, що стосується стягнення судового збору, відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору сплаченого за подачу апеляційної скарги у розмірі 1152,60 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, задовольнити.

Рішення Рахівського районного суду від 03 червня 2019 року щодо скасування розпорядження №3 від 14 березня 2019 року Чорнотисянського сільського голови «про оголошення догани» та стягнення судового збору скасувати, та ухвалити нове судове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні даної позовної вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області судові витрати у розмірі 1152,60 грн., судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 12 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді