Справа № 459/1746/19
Провадження № 2/459/909/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді Грабовського В.В.,

з участю секретаря судового засідання Черник Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 23242, 26 грн. інфляційних втрат та 7113,70 грн. 3% річних.Вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.03.2017 року стягнуто з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 гривень, в решті позовних вимог відмовлено.22.11.2017 року Апеляційним судом Львівської рішення Червоноградського міського суду від 27.03.2017 року змінено в частині розміру стягнення моральної шкоди та стягнуто із відповідача 150 000 грн. моральної шкоди, в решті рішення залишено без змін. Виконавчий лист № 459/3430/16-ц від 20.12.2017 року було пред`явлено до виконання та постановою державного виконавця від 26.12.2017 року відкрито виконавче провадження, проте відповідач рішення суду не виконав, чим заподів йому збитків, які виражаються у знеціненні коштів. Нарахування інфляційних та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати від боржника за користування ним коштами, належними до сплати стягувачеві), а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

02.08.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву та долучив до нього копії документів. Відзив подано з пропущенням строку для подачі, який розпочав свій перебіг 09.07.2019 року (отримання відповідачем копії ухвали від 03.07.2019 року) та закінчився 24.07.2019 року, із заявою про поновлення пропущеного строку відповідач не звертався, тому відзив слід залишити без розгляду. Суд не бере до уваги додані до відзиву докази, оскільки такі подані з порушенням умов, визначених у ст. 83 ЦПК України.

03.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з без повідомленням сторін.

Відповідно до ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його складання.

Судом установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.03.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 50 000 грн. моральної шкоди. Зазначене рішення змінено рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.11.2017 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 150 000 грн. моральної шкоди, у рішенні вказано, що 18.09.2011 року вчинено протиправні дії щодо ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 26.12.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення, що підтверджується копією цієї постанови.

Згідно з копією ухвали Червоноградського міського суду Львівської області від 20.06.2018 року ОСОБА_2 обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №459/3430/16-ц від 20.12.2017 року про стягнення моральної шкоди у розмірі 150000 грн.

Вирішуючи спір судом ураховано наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Задоволення позову про відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди зводиться до сплати грошей, тому є грошовим зобов`язанням, його невиконання зумовлює застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної правової норми нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача інфляційних витрат та трьох процентів річних.

Розрахунок 3% річних слід здійснювати за формулою: С: 365 :100% х 3 х Д, де С - сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення.

Розмір 3% річних від простроченої суми, яка складає 150 000 грн. за період з 22.11.2017 року по 21.06.2019 року становить 7113, 70 грн. (за 40 днів 2017 року 150000/365/100% х 3% х 40 днів = 493, 15 грн.; за весь 2018 рік 150000 грн. х 3%/100% = 4500 грн.; за 172 днів 2019 року - 150000 грн./365 днів/100% х 3% х 172 днів = 2120, 55 грн.).

Отже, загальна сума 3% річних від простроченої суми за період з 22.11.2017 року по 21.06.2019 року становить 7113, 70 грн. (493, 15+4500+2120, 55).

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється у національній валюті спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі статистики не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується у періодичних офіційних виданнях. Цей показник характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні.

Розмір інфляційних витрат за період з 22.11.2017 року по 21.06.2019 року становить 23242, 26 грн., (150000х1.15494842(індекс інфляції за цей період, розрахований шляхом множення всіх показників інфляції за даний період)/100% - 150 000 грн.

За наведених обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат за період з 22.11.2017 року по 21.06.2019 року в розмірі 23242, 26 грн. та трьох процентів річних за цей період у розмірі 7113, 70 грн.

Ураховуючи задоволення позову і те, що позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Державної судової адміністрації України необхідно стягнути 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 23242, 26 грн. - інфляційних витрат та 7113, 70 грн. - трьох процентів річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 768, 40 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга через Червоноградський міський суд Львівської області до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .)

Повне судове рішення складено 09.08.2019 року.

Суддя: В. В. Грабовський