ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 522/22250/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/3133/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у складі судді Бойчука А.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (далі-Приморська РА ОМР) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про приведення приміщення у попередній стан.

Позовні вимоги мотивовано тим, що власник 123/1000 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 самовільно виконала реконструкцію приміщення в будинку, спорудженому у XIX ст., що є пам`яткою архітектури місцевого значення.

Зазначала, що відповідачкою, виконані будівельні роботи з порушенням:

-демонтажу некапітальних огороджуючих конструкцій приміщення житлової кімнати під №23, загальною площею 19,0 кв.м., та основи підлоги і стелі цього приміщення;

-влаштування нових огороджуючих конструкцій з піноблоків приміщення житлової кімнати під № АДРЕСА_2 ;

-заведення металевих швелерів в капітальні стіни будинку з подальшим залиттям бетоном для влаштування нової основи підлоги приміщення приміщення житлової кімнати під № АДРЕСА_2 ;

-влаштування стіни з піноблоків та дверного блоку в коридорі загального користування, чим приєднано частину площі квартири загального користування по приміщення під №23;

-монтажу антресолі в приміщенні під №23, тим самим збільшено загальну площу цього приміщення.

Посилаючись на те, що самовільною реконструкцією квартири, ОСОБА_2 порушила вимоги чинного законодавства та значно погіршила житлово-побутові умови мешканців будинку, безпідставно заволоділа площею загального користування та створила загрозу пожежній безпеці, позивач просив привести самовільно реконструйовану ОСОБА_2 квартиру в первинний стан, відповідно до технічного паспорту на кв. АДРЕСА_1 , виданого 25 березня 2010 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» (далі-КП «ОМБТІ та РОН») т.1а.с.2-6.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01 березня 2018 року, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі залучено ОСОБА_1 в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору (т.2а.с.92-94).

У позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Одеської обласної філії КП«Центр державної реєстрації» Іскрова О.В., поданої до суду у лютому 2018 року, позивач просив усунути йому перешкоди у користуванні власністю, привести квартиру у попередній стан, визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію речових прав на нерухоме майно (т.2а.с.49-58).

Зазначав, що з 2009 року є власником 219/2000 частини квартири АДРЕСА_1 . З 2016 року ОСОБА_2 , якій, на праві власності належала, зокрема, житлова площа у розмірі 19 кв.м., самовільно розпочала будівельні роботи в їх спільній квартирі, які полягали у тому, що вона:

-приєднала частину коридору до свого житлового приміщення;

-знесла капітальну стіну між кімнатою та коридором загального користування;

-встановила стіну з пінобетонних блоків та дверний блок;

-перекрила аварійний вихід, що був розташований в коридорі загального користування;

-розібрала підлогу в коридорі загального користування на площі 5 кв.м.;

-перекрила прохід до загальної кухні.

Крім того, зазначав, що з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно йому стало відомо, що вказане самовільне будівництво 18 жовтня 2017 року зареєстровано державним реєстратором Іскровим О.В. як новий об`єкт нерухомості-квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 59,1кв.м. та житловою площею 20,5 кв.м.

Посилаючись на порушення ОСОБА_2 вимог чинного законодавства, яка зменшила розмір загального коридору; що збільшення її приміщення відбулось за рахунок належного й йому коридору загального користування, ОСОБА_1 просив задовольнити його вимоги, зобов`язавши відповідачку не чинити йому перешкоди у користуванні:

-загальною кухнею площею 21,1 кв.м.;

-загальною вбиральнею площею 1,8 кв.м.;

-загальними коридорами площею 3,2 кв.м.,13,8кв.м.,6,0 кв.м., 2,4 кв.м. та 28 кв.м.;

-привести квартиру в попередній стан, відповідно до технічного паспорту на кв. АДРЕСА_1 , виданого 05 листопада 2009 року КП «ОМБТІ та РОН» шляхом:

-відновлення стінки між коридором відображеним в технічному паспорті під № АДРЕСА_3 та житловим приміщенням ОСОБА_2 під № АДРЕСА_2 у межах та розмірах, встановлених технічним паспортом;

-демонтувати самовільно встановлений дверний блок в коридорі;

-відкрити доступ до аварійного виходу;

-відремонтувати підлогу в коридорі загального користування;

-відкрити прохід до загальної кухні, відображеною в технічному паспорті під № НОМЕР_1 , прививши приміщення у попередній стан.

Крім того, позивач просив визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) кв. АДРЕСА_4 а в буд АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 (т.2а.с.49-58).

Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовів, посилаючись на їх необґрунтованість та недоведеність (т. 2 а.с.125-129, 131-134).

Треті особи: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 позови Приморської РА ОМР та ОСОБА_1 підтримали, просили суд їх задовольнити.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 01 березня 2018 року позов ОСОБА_1 забезпечено шляхом заборони вчиняти будь-які будівельні, монтажні, реконструкторські роботи в квартирах АДРЕСА_6 1 та АДРЕСА_1 (т.2а.с.95-97).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у клопотанні представника ОСОБА_2 про закриття провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав (т.2а.с.13-14).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у клопотанні представника ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовлено (т.1а.с.15-17).

Зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 травня 2018 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 19 червня 2018 року про виправлення описок, позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено.

Приведено самовільно реконструйовану ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 в первинний стан, відповідно до технічного паспорту на квартиру, виданого 25 березня 2010 року КП «ОМБТІ та РОН», реєстровий номер 267пр-89-410, 301пр-197-410, 662пр-71-410.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні власністю, а саме, загальними приміщеннями кв. АДРЕСА_1 : загальною кухнею площею 21,1 кв. м; загальною вбиральнею площею 1,8 кв.м; загальними коридорами площею 3,2 кв.м., 13,8 кв.м., 6,0 кв.м., 2,4 кв.м.,28 кв.м.

Зобов`язано ОСОБА_2 привести загальні приміщення кв. АДРЕСА_1 в попередній стан шляхом відновлення стінки між коридором (відображений в технічному паспорті під №21) та житловим приміщенням ОСОБА_2 (відображено в технічному паспорті під №23) у межах та розмірах, встановлених технічним паспортом.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовлено (т.3 а.с.20-25,39-40).

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду про задоволення позову Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовів як органу місцевого самоврядування, так і третьої особи (т.3а.с.50-60).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (т.3а.с.75-87).

Аргументи учасників справи

Доводи осіб,які подали апеляційні скарги

Апеляційна скарга ОСОБА_2 , зокрема, мотивована тим, що судом першої інстанції не встановлено дійсну наявність загрози для інших приміщень при здійсненні робіт при приведенні у первісний стан квартири без погіршення житлово-побутових умов мешканців квартири АДРЕСА_1 , а також не встановлено факти:

-існування вказаних позивачами самовільних будівельних робіт саме у належній відповідачці на праві власності 123/1000 частин квартири;

-виконання самовільних будівельних робіт саме нею;

-значного погіршення житлово-побутових умов мешканців будинку АДРЕСА_6 33 внаслідок виконання самовільних будівельних робіт;

-безпідставного заволодіння площею коридору загального користування;

-загрози пожежній небезпеці у будинку АДРЕСА_5 саме відповідачкою та не встановлення можливості приведення квартири у попередній стан;

-наявності перешкод ОСОБА_1 у користуванні загальними приміщеннями квартири.

Крім того, апелянт зазначила, що судом:

-не встановлено стан квартири до 30 червня 2016 року, тобто на момент набуття нею права власності на 123/100 частин цієї квартири;

-не проведено судову будівельно-технічну експертизу для встановлення всіх фактів, які мають значення для вирішення даної справи;

-не прийнято до уваги, що на час пред`явлення позову Приморською районною адміністрацією та ОСОБА_1 вона вже була власником квартири АДРЕСА_1 та не мала ніякого відношення до квартири АДРЕСА_4 в цьому АДРЕСА_7 (т АДРЕСА_8 3 а.с.50-62).

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції помилково не задовольнив його вимоги до відповідачки щодо демонтажу самовільно встановленого дверного блоку в коридорі, зобов`язання відкрити доступ до аварійного виходу, зобов`язання відкрити прохід до загальної кухні, приведення приміщення у попередній стан, який існував до самовільного будівництва,

Крім того, апелянт вважав, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив й у задоволенні його вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , не врахувавши, зокрема, що державний реєстратор допустив існування в реєстрі двох записів відносно одного і того ж майна, що прямо заборонено діючим законодавством (т.3 а.с.75-87).

Правом на подачу відзиву на апеляційні скарги учасники судового процесу не скористалися.

2.Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, третю особу ОСОБА_1 та його представника, представників відповідачки Торскої Р ОСОБА_5 , третю особу ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позов Приморської РА ОМР та частково позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 здійснила реконструкцію належного їй на праві власності жилого приміщення в кв. АДРЕСА_1 , без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, тобто самовільно.

Відмовляючи ОСОБА_1 в частині позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власністю, суд першої інстанції свій висновок взагалі не обґрунтував, а відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень кв. АДРЕСА_4 в АДРЕСА_5 за ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що розгляд цієї вимоги не відноситься до його компетенції.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна, а тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Приморської РА ОМР та ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про приведення приміщення в попередній стан та усунення перешкод у користуванні власністю

Згідно з положеннями статей 16,391,386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом приведення самочинної будівлі у попередній стан у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Відповідно до ч.1ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будують ся на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч.7ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз`яснено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК України).

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2ст.383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 152 ЖК України встановлено, що переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, проводяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про охорону культурної спадщини» будівельні, меліоративні, шляхові та інші роботи, що можуть призвести до руйнування, знищення чи пошкодження об`єктів культурної спадщини, проводяться тільки після повного дослідження цих об`єктів за рахунок коштів замовників зазначених робіт.

Приморська РА ОМР, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на технічний паспорт на квартиру, виданий КП «ОМБТІ та РОН» 25 березня 2010 року (т.1а.с.2-6,17-18).

Інший позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги, посилався на технічний паспорт на квартиру, виданий КП «ОМБТІ та РОН» 05 листопада 2009 року (т.2 а.с.49-58,59,63).

Оскільки план квартири та характеристика приміщень у вказаних технічних паспортах є тотожними, у мотивувальній частині постанови апеляційний суд буде посилатися на технічний паспорт квартири, виданий КП «ОМБТІ та РОН» 05 листопада 2009 року, як такий, що виданий раніше.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_5 - будинок прибутковий АДРЕСА_9 , будинок споруджений наприкінці XIX ст., прийнятий під охорону держави на підставі рішення Одеського облвиконкому № 580 від 27 грудня 1991 року, наказ МКТ № 728/0/16-08 від 20 червня 2008 року, як пам`ятка архітектури місцевого значення, охоронний номер 120-ОД.

Відповідно до «Історико-архітектурного опорного плану, проекту зон охорони та визначення меж історичних ареалів м. Одеси», затвердженим наказом Міністерства культури та туризму України від 20 червня 2008 року №728/0/16-08, будівля за вказаною адресою, розташована в межах Центрального історичного ареалу, на території комплексної охоронної зони

Згідно нотаріально посвідченого договору дарування від 30 червня 2016 року ОСОБА_2 є власником 123/1000 частин кв. АДРЕСА_1 , яка має наступні характеристики: загальна площа-323,2 кв.м., житлова площа-186,2 кв.м., кількість кімнат-10.

Зазначене нерухоме майно складається з 123/1000 коридорів-1;31;19;21;33, 123/1000 туалету-16, 123/1000 кухні-27, житлова-23, вбудов.шафи-28,29, комора-32, житловою площею-19 кв.м.(т.1а.с.14-15).

Таким чином, частка ОСОБА_2 складається, крім іншого, з однієї житлової кімнати під № АДРЕСА_2 , площею 19 кв.м., а також 123/1000 коридору під №21 площею 28 кв.м. та кухні під №27 площею 21,1 кв.м.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 грудня 2009 року, ОСОБА_6 є власником 219/2000 частин вказаної вище квартири (т.2а.с.61).

Згідно до технічного паспорту на квартиру, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 05 листопада 2009 року, його частка складається з двох житлових кімнат житловою площею 18,0 кв.м., 7,1 кв.м., 219/2000 коридорів- площею 3,2;13,8;6,0;2,4;28 кв.м., туалету площею 1,8, кухні площею 21,1 кв. м., вбуд. шафи площею 0,6 кв.м., душа площею 2,8 кв.м. та балкону площею 2,0 кв.м.

Таким чином, встановлено, що:

-частка відповідачки ОСОБА_2 складається, крім іншого, з однієї житлової кімнати під №23 площею 19 кв.м.;

-сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками місць загального користування, зокрема, коридором під №21 площею 28 кв.м. та кухнею під № АДРЕСА_10 площею21 АДРЕСА_4 кв.м.

Встановлено, що ОСОБА_2 у 2016-2017 році самовільно виконані будівельні роботи з:

- демонтажу некапітальних огороджуваючих конструкцій приміщення житлової кімнати під №23, загальною площею 19,0 кв.м.;

- влаштування нових огороджуючих конструкцій з піноблоків приміщення житлової кімнати під №23;

- демонтажу основи підлоги та стелі приміщення житлової кімнати під № АДРЕСА_2 ;

- заведення металевих швелерів в капітальні стіни будинку з подальшим залиттям бетоном для влаштування нової основи підлоги приміщення житлової кімнати під № АДРЕСА_2 ;

- влаштування стіни з піноблоків та дверного блоку в коридорі загального користування, чим приєднано частину площі квартири загального користування по приміщення під №23;

- монтажу антресолі в приміщенні під № 23, тим самим збільшено загальну площу приміщення.

Факт самовільної реконструкції квартири, крім показань третіх осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , підтверджено:

- актами обстеження від 04 квітня, 15 та 25 травня, 15 червня, 28 липня та 15 вересня 2017 року, проведеною комісією виробничої дільниці №1 КП ЖКС «Порто-Франківський», листа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі-УДАБК ОМР) від 29 серпня 2017 року за №01-17/86 (т.1а.с.11,12,42,47,48, 50);

- актами перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил УДАБК ОМР від 04 травня, 07 липня 2017 року (т.1а.с.43-46,51-63);

- актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері культурної спадщини від 07 вересня 2017 року (т.1а.с.70);

- приписами УДАБК ОМР від 04 травня 2017 року, КП ЖКС «Порто-Франківський» від 26 березня, 04 квітня, 30 червня 2017 року ОСОБА_2 щодо зупинення будівельних робіт, забезпечення вільного доступу мешканцям квартири до аварійного виходу (т.1а.с.74,81-84,85-88, 94);

- приписами управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини та управління культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини від 07 та 17 вересня 2017 року яким встановлено порушення ОСОБА_2 . ст.ст.6,23,24,27, 46 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме: переобладнання та пристосування пам`ятки та її частин, будівництво в охоронній зоні без наявності у виконавця робіт дозволів органів охорони культурної спадщини, виданих в установленому законом порядку з попереднім проведенням необхідних науково-дослідних робіт, а також не укладення охоронного договору на користування частиною пам`ятки культурної спадщини (т.1а.с.98-99, 100,101);

- протоколами про адміністративне правопорушення, складене УДАБК ОМР 04 травня,07 липня 2017 року, про порушення ОСОБА_2 ч.9ст.96 КУпАП (т1.а.с.76-80, 95-95-в);

- постановами УДАБК ОМР від 18 травня та 20 липня 2017 року про визнання винною ОСОБА_2 про скоєння нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва), ч.1ст.188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду) та накладення на неї стягнення у вигляді штрафів у розмірі 11 900 грн. та 6 800 грн. відповідно (т.1а.с.89-93,96-96в);

- колективними зверненнями співвласників кв. АДРЕСА_1 до органів місцевого самоврядування та державних органів щодо самочинного будівництва ОСОБА_2 та відповідями на них (т.1а.с.107,108,111,112-114,115,116-118,119-120,121,122,134,135-137,138 141,142,143,144,145,146-,147-148 тощо);

- фотофіксацією (т.1а.с.106,т.2а.с.23-36)

- розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №400 від 11 вересня 2017 року «Про приведення самовільно реконструйованої частини комунальної квартири АДРЕСА_1 , у первинний стан» зобов`язано ОСОБА_2 привести квартиру у попередній стан, яке було останньою проігноровано (т.1а.с.8).

Внаслідок самочинної реконструкції ОСОБА_1 , як співвласник квартири, позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися:

-загальним коридором під №21 площею 28 кв.м., в якому ОСОБА_2 встановила

стіну з пінобетонних блоків та дверний блок, знесла стіну між своєю кімнатою під АДРЕСА_2 та вказаним коридором під № АДРЕСА_3 , збільшивши за рахунок загального коридору свою кімнату жилою площею 19 кв.м. до двох`ярусної, площею 20,5 кв.мм.

-загальною кухнею під №27 площею 21,1кв.м, яка розташована за вказаним

коридором;

-аварійним виходом, який розташований у загальній кухні під №27.

Тому апеляційний суд вважає, вказані вимоги ОСОБА_1 підлягають захисту на підставі ст.391 ЦК України.

Разом з тим, належними, допустимими та достовірними доказами позивачем не доведено, що відповідачка перешкоджає йому у користуванні загальною вбиральнею площею 1,8 кв.м. та загальними коридорами площею 3,2 кв.м.,13,8кв.м.,6,0 кв.м., 2,4 кв.м. кв.м.

Враховуючи те, що реконструкція квартири проведена ОСОБА_2 самовільно, без дозвільних документів, у будинку, який є пам`яткою архітектури місцевого значення, позов Приморської РА ОМР до ОСОБА_2 про приведення приміщення у попередній стан підлягає задоволенню частково, відповідно до технічного паспорту на квартиру, виданого КП «ОМБТІ та РОН» 05 листопада 2009 року, а не технічного паспорту на квартиру, виданого КП «ОМБТІ та РОН» від 25 березня 2010 року, як про це просив позивач.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині приведення квартири в попередній стан підлягає задоволенню та про усунення перешкод у користуванні підлягають також частковому задоволенню з підстав, наведених вище.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказаних висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Наявними у справі доказами доведено існування наведених вище самовільних робіт по реконструкції 123/1000 частин квартири саме ОСОБА_2 , значне погіршення внаслідок її незаконних дій житлово-побутових умов позивача ОСОБА_1 та перешкоджання йому у користуванні своєю власністю наведеними вище місцями загального користування.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не проведено судову будівельно-технічну експертизу для встановлення всіх фактів, які мають значення для вирішення даної справи, до уваги не приймаються.

При з`ясуванні у сторін питання щодо призначення такої експертизи в суді апеляційної інстанції, представники відповідачки ОСОБА_2 відмовилися заявляти клопотання про її проведення.

Посилання представників апелянта на те, що після пожежі у кімнаті у 2016 році, яка в подальшому стала власністю ОСОБА_2 , остання отримала дозвіл на проведення реконструкції, зокрема, на підставі листа керівника ЖКС «Порто-Франківський`від 19 грудня 2016 року, який не заперечував проти ремонту балки перекриття в її квартирі,є необґрунтованими, оскільки вказаний лист не є належним дозволом у розумінні законів України «Про охорону культурної спадщини», «Про регулювання містобудівної діяльності» «Про архітектурну діяльність» та «Про місцеве самоврядування в Україні».

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно

Статтями 357,358,363 ЦК України презюмується, що всі співвласники майна мають рівні права в користуванні майном, яке знаходиться у спільній частковій власності. Усі дії, пов`язані з поділом/виділом цього майна мають бути колегіальними і здійснюватись на підставі нотаріально посвідченого договору.

Як зазначалось вище, згідно договору дарування від 30 червня 2016 року, ОСОБА_2 є власником 123/1000 частин кв. АДРЕСА_1 , яка має наступні характеристики: загальна площа-323,2 кв.м., житлова площа-186,2 кв.м., кількість кімнат-10.

Зазначене нерухоме майно складається з 123/1000 коридорів-1;31;19;21;33, 123/1000 туалету-16, 123/1000 кухні-27, житлова-23, вбудов.шафи-28,29, комора-32, житловою площею-19 кв.м.(т.1а.с.14-15).

Таким чином, частка ОСОБА_2 складається, крім іншого, з однієї житлової кімнати під № АДРЕСА_2 , площею 19 кв.м., а також 123/1000 коридору під №21 площею 28 кв.м. та кухні під №27 площею 21,1 кв.м.

Матеріали справи не містять дані про те, що відповідачка, після 30 червня 2016 року, набула у власність іншу нерухомість у вказаній квартирі.

Встановлено, що на замовлення ОСОБА_2 фізична особа-підприємець ОСОБА_7 (далі-ФОП « ОСОБА_8 ») 12 жовтня 2017 року виготовив технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 та у той же день склав висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна. Згідно цього висновку склад новоутвореного об`єкта складається з 1-житлова кімната площею 14,5 кв.м.,2-ванна площею 2,7кв.м.,3-сходи площею 1,9 кв.м., 4-коридор площею7,4 кв.м.,5-житлова кімната площею 6,0кв.м., гардеробна площею 4,0кв.м., 7-ванна кімната площею1,8 кв.м.,8-коридор площею 4,5 кв.м.,9-підсобне приміщення площею 4,9 кв.м., 10-коридор площею7,0 кв.м.,11-гардеробна площею 4,4 кв.м.

Таким чином, ФОП « ОСОБА_8 » дійшов висновку, що загальна площа квартири складає 59,1 кв.м., житлова-20,5 кв.м. та за технічними показниками 123/1000 частини квартири може бути виділена в окрему одиницю, за адресою: АДРЕСА_11 .

Розбіжність в площі обґрунтував проведенням перепланування, уточнення лінійних розмірів і площі, що не відноситься до самочинного будівництва (т.3а.с.189,193-195).

Проте, вказаний висновок суперечить фактам, встановленим апеляційним судом про те, що ОСОБА_2 здійснила самовільну реконструкцію квартири.

На підставі заяви ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, договору дарування від 30 червня 2016 року, технічного паспорту та висновку ФОП « ОСОБА_8 » від 12 жовтня 2017 державний нотаріус Іскров О.В. 18 жовтня 2017 року прийняв рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (т.3а.с.196,197).

Із наданого відповідачкою державному реєстратору пакету документів вбачається, що для реєстрації кв. АДРЕСА_1 не було надано всіх необхідних документів, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Порядок).

Так, у порушення п.54 Порядку не надано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, що випливає із відповіді комунального підприємства «Право» від 18 грудня 2018 року за №402 (т.3а.с.173), та не надано документ, який відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Натомість, як вже зазначалось, судом встановлено факт здійснення ОСОБА_2 самочинної реконструкції квартири.

Крім того, всупереч п.55 Порядку, державному реєстратору не були надані:

-письмова згода всіх співвласників майна, в той час як вказана норма регламентує, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу або об`єднання майна, що перебуває у спільній власності, така згода має подаватись;

-письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

У порушення п.56 Правил, який передбачає, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду-таких документів державному реєстратору не надана. Цей пункт також встановлює, що у разі коли в результаті виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, змінюється розмір часток у такому праві спільної власності, також подається письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на таке майно.

Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що залишається у спільній власності після виділу в натурі частки одного із співвласників, державний реєстратор зазначає рівні частки у праві спільної часткової власності на таке майно.

Крім того, у порушення ст.14 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» в реєстрі наявні дві чинні реєстрації на підставі одного й того ж нотаріального договору дарування від 30 червня 2016 року, а саме на:

- 123/1000 частки квартири АДРЕСА_4 ;

- самостійну квартиру АДРЕСА_4 .

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що є підстави для визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) кв. АДРЕСА_1 за Торскою ОСОБА_9 , індексний номер:37626610 від 18.10.2017 року, проведену державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим О.В. номер запису про право власності 22879083, дата та час державної реєстрації 13 жовтня 2017 року 15:21:19.

Висновки суду першої інстанції про те, що суд не може підміняти собою орган, рішення якого оскаржується, є помилковим, оскільки відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав., якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року скасувати.

Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_12 , фактично проживає: АДРЕСА_13 ), привести загальні приміщення кв. АДРЕСА_1 в попередній стан, а саме:

-демонтувати дверний блок та відремонтувати підлогу в загальному коридорі (відображеному в технічному паспорті КП«ОМБТІ та РОН» від 05 листопада 2009 року під № 21 );

-відновити стінки між коридором та житловим приміщенням ОСОБА_2 (відображеним в технічному паспорті КП«ОМБТІ та РОН» від 05 листопада 2009 року під №№ 21 та 23 відповідно) у межах та розмірах, встановлених технічним паспортом;

-відкрити прохід до загальної кухні (відображеної в технічному паспорті КП«ОМБТІ та РОН» від 05 листопада 2009 року під №27) та доступ до аварійного виходу, розташованого в ній.

Зобов`язати Торскую ОСОБА_10 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_12 , фактично проживає: АДРЕСА_13 ), не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю, а саме: загальними приміщеннями кв. АДРЕСА_1 :

-загальною кухнею площею 21,1 кв.м.;

-загальним коридором площею 28 кв.м.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) кв. АДРЕСА_1 за Торскою ОСОБА_9 , індексний номер:37626610 від 18 жовтня 2017 року, проведену державним реєстратором Одеської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Іскровим Олегом Вікторовичем, номер запису про право власності 22879083, дата та час державної реєстрації 13 жовтня 2017 року 15:21:19.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_12 , фактично проживає: АДРЕСА_13 ) на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради(, адреса: м.Одеса, вул.Канатна, 134) судові витрати у розмірі 1 600 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_12 , фактично проживає: АДРЕСА_13 ), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_11 ) судові витрати у розмірі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 02 серпня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков