Справа 688/1938/15-ц
№ 2/688/147/19
Рішення

Іменем України

02 серпня 2019 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Мазур Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Березенської Н.О.,

представника позивача Філіна Е.В.,

представника відповідачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 8 листопада 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №00 (0070-081105-М) та 11 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов кредитного договору №00 (0070-081105-М) (п. 1.1.), позивач надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в розмірі 7 000,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 08.11.2012 року згідно з графіком погашення кредиту (п. 1.2.2. Додаток № 1 до кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 13% річних (п. 1.3.1. кредитного договору).

Відповідно до умов кредитного договору №0 (п.1.1) позивач надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в розмірі 13 000,00 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 10.09.2017 року згідно з графіком погашення кредиту (п. 1.2.2. Додаток № 1 до кредитного договору) та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12,40% річних (п. 1.3.1. кредитного договору).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №00 (0070- 081105-М) від 08 листопада 2005 року та №0 від 11 вересня 2007 року в ці ж дні між АКІБ «УкрСиббанк та ОСОБА_3 були укладені договори поруки.

Відповідно до умов договорів поруки від 08 листопада 2005 року та від 11 вересня 2007 року ОСОБА_3 зобов`язалася відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_2 усіх зобов`язань, що виникли з кредитних договорів №0 та №00 (0070-081105-М). Відповідальність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є солідарною.

У порушення умов договору позичальник ОСОБА_2 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла заборгованість, а саме: заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за договором №00 (0070-081105-М) в розмірі 75834,54 грн., з яких: 50 621,61 грн.- заборгованість за кредитом; 20 094,11 грн. - заборгованість за процентами, 1858,66 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 3 260,16 грн., - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за договором №0 в розмірі 322457,59 грн., з яких: 173 896,10 грн. - заборгованість за кредитом; 127876,19 грн. - заборгованість за процентами, 9693,58 грн.- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 10991,73 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

А тому, просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», заборгованість за кредитним договором №0 (0070-081105-М) від 08.11.2005 року у розмірі 75834,54 грн., заборгованість за кредитним договором №0 від 11.09.2007 року у розмірі 322457,59 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з підстав викладених у ньому, просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, з підстав, викладених у відзивах, просив суд відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитними договорами в зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, до ОСОБА_3 у зв`язку з припиненням поруки.

З направлених до суду відзивів на позовну заяву, вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погоджуються із пред`явленим ПАТ «УкрСиббанк» позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Крім цього, у відзиві на позовну заяву, який поданий від імені ОСОБА_2 міститься заява про застосування позовної давності до вимог ПАТ «УкрСиббанк» у даній справі.

Заслухавши представника позивача, представника відповідачіва, дослідивши доводи заяв по суті справи, письмові докази по справі, суд знаходить позов задовольнити частково з наступних підстав.

Як встановлено в суді та підтверджується матеріалами справи, 8 листопада 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 00 (0070-081105-М), відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 7000 доларів США.

Згідно додатку № 1 до кредитного договору №0070-081105-М від 08.11.2005 року (графіку погашення кредиту), вказаний кредит мав бути повернутий позичальником ОСОБА_2 в повному обсязі не пізніше 08 листопада 2012 року, при цьому його повернення мало відбуватись шляхом внесення щомісячного платежу з 01 по 10 число (включно) кожного місяця.

З метою забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору 08 листопада 2005 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір поруки №1, згідно умов якого встановлюється солідарна відповідальність поручителя та боржника перед кредитором.

Відповідно до ст.ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як вказується у ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини (постанова Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 р. у справі №6-152цс14).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 06.11.2013 р. у справі № 6-116 цс 13, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Аналогічна правова позиція наведена у ряді інших постанов Верховного Суду України, зокрема у постанові від 06 квітня 2016 року у справі № 6-2420цс15.

Виходячи із зазначеного, враховуючи, що вказаний кредит мав бути повернутий позичальником ОСОБА_2 в повному обсязі не пізніше 08 листопада 2012 року, а позов був пред`явлений ПАТ «УкрСиббанк» 26 травня 2015 року, з урахуванням поштового обігу зареєстрований судом 02 червня 2015 року, то слід дійти висновку про сплив позовної давності щодо більшої частини платежів, які позичальник мав внести згідно з цим кредитним договором, окрім платежів, які відповідно до графіку погашення кредиту повинні були бути сплачені у період з 10.06.2012 р. по 08.11.2012 року, загальна сума яких становить 500,26 доларів США.

Тобто у ОСОБА_2 за кредитним договором № 0070-081105-М від 08.11.2005 року існує заборгованість у розмірі 500,26 дол. США, щодо якої не сплинув строк позовної давності, яка і підлягає стягненню з позичальника. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку у задоволенні іншої частини позовних вимог за кредитним договором № 0070-081105-М від 08.11.2005 року відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності.

11.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого позичальник отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 13000,00 доларів США із кінцевим строком повернення не пізніше 10 вересня 2017 року.

З метою забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору 11 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно умов якого встановлюється солідарна відповідальність поручителя та боржника перед кредитором.

Судом встановлено, що 23.03.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» вже зверталось до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11.09.2007 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2012 року даний позов судом залишено без розгляду.

Як вказується, серед іншого, у позовній заяві Банку від 23.03.2012 року: «враховуючи наявність у позичальника прострочених платежів у відповідності до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 11.09.2007 р., позивачем було визнано термін погашення кредиту таким, що настав, та в зв`язку з цим 05 січня 2012 року було направлено на адресу ОСОБА_2 повідомлення-вимогу від 05.01.2012 р. за вих. № 31-31-6 щодо погашення заборгованості за Договором».

Крім того, до даної позовної заяви було додано копію заяви ПАТ «УкрСиббанк» № 31-31-8 від 04 січня 2012 року, адресованої ОСОБА_3 , у якій їй як поручителю, було повідомлено, що в зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань за договором №0 від 11.09.2007 року Банк використав своє право, передбачене кредитним договором та заявив позичальнику про визнання терміну повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами таким, що настав, а кредитна заборгованість - обов`язковою до повернення в повному обсязі, про що повідомив Позичальника відповідним листом.

Таким чином, судом встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та змінив строк виконання основного зобов`язання за договором №0 від 11.09.2007 року.

Відповідно до абз. 4 п. 6.2. даного договору терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов`язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення Позичальнику повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит.

Отже, оскільки вищезгадана повідомлення-вимога Банку була направлена ОСОБА_2 05 січня 2012 року, то термін дострокового повернення кредиту настав 15 лютого 2012 року - на 41 день з моменту її направлення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, «перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вже зазначалось, з позовною заявою до відповідачів вперше позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 23 березня 2012 року, даний позов був пред`явлений ПАТ «УкрСиббанк» до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області 26 травня 2015 року, зареєстрований судом з урахуванням поштового обігу 02 червня 2015 року, тобто вже після спливу встановленого законом трирічного строку позовної давності на пред`явлення вимоги до позичальника за договором №0 від 11.09.2007 року.

Суд, зважаючи на подання представником відповідача Дробанова ОСОБА_4 відзиву на позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк», в якому містилась заява про застосування позовної давності, та виходячи з встановлених обставин, приходить до висновку про те, що позивачем на момент звернення з цим позовом до суду було пропущено встановлений законом трирічний строк позовної давності щодо усіх заявлених ним на підставі вказаних кредитних договорів позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитами, окрім платежів, які відповідно до графіку погашення кредиту згідно кредитного договору № 0070-081105-М від 08.11.2005 року повинні були бути сплачені у період з 10.06.2012 р. по 08.11.2012 року, загальна сума яких становить 500,26 доларів США.

Доказів поважності причин пропущення позовної давності після її переривання з боку ПАТ «УкрСиббанк» суду не надано.

Позов ПАТ «УкрСиббанк» в частині позовних вимог до ОСОБА_3 як солідарного боржника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

11.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (на даний час - ПАТ «УкрСибанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 0, відповідно до якого позичальник отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 13000,00 доларів США. Також, 11.09.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким вона зобов`язувалася перед кредитором (Банком) відповідати за виконання позичальником своїх зобов`язань за вказаним договором про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки від 11.09.2007 року кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та /або шляхом обміну листами та /або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

11.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої до цього договору додаються: додаток № 2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» (п.1.1) та додаток № 3 - Тарифи банку (п.1.2), а також вказано (п.1.3), що Позичальник сплачує Банку комісію на умовах, зазначених у Договорі.

П. 1.5 вищезазначеної додаткової угоди передбачає внесення змін до п. 5.2. договору про надання споживчого кредиту від 11.09.2007 р., а саме цей пункт доповнено новим абзацом такого змісту:

«У випадках настання обставин: передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється у розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1 Договору; передбачених підпунктом «в» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за Договором збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж на 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1 Договору; передбачених підпунктом «г» пункту 5.2 Договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні діючих процентних ставок Банку за програмами кредитування.»

Згідно з п. 5.2. Кредитного договору Банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі:

а) порушення Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов цього Договору та/або умов договорів, за якими надано забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором); та/або

б) погіршення фінансового стану Позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних щодо дотримання Позичальником кредитної дисципліни (зокрема, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов`язань Позичальника за цим Договором); та/або

в) здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ (наприклад, девальвація курсу гривні до курсу долара США більше ніж на 5% у порівнянні з курсом гривні до долара США, установленого НБУ на дату укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки; підвищення ставки за кредитами банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); та/або підвищення ставки на З (три) відсоткових пункти за бланковими кредитами «овернайт» НБУ з дати укладення цього Договору чи останнього перегляду процентної ставки.

Згоди у будь-якій формі на укладення зазначеної Додаткової угоди № 1 до Кредитного договору ОСОБА_3 як поручитель не давала, доказів протилежного позивачем не надано.

Виходячи із змісту положень вказаної додаткової угоди № 1, судом встановлено збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок її укладення. Зокрема, у ній зазначено про істотне збільшення (аж до подвоєння) процентної ставки за користування кредитними коштами у певних випадках.

В подальшому, 28.11.2008 року та 17.02.2009 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено ще дві додаткових угоди до Кредитного договору, на укладення яких ОСОБА_3 як поручитель також згоди не давала (доказів протилежного позивачем суду не надано).

Зокрема, відповідно до Додаткової угоди від 28.11.2008 р. до Кредитного договору сторони домовилися змінити строк сплати процентів за кредитом, виклавши п. 1.3.4. Договору та додаток № 1 до нього (графік погашення кредиту) в новій редакції. Згідно з додатковою угодою № 2 від 17.02.2009 р. до Кредитного договору сторони домовились викласти Додаток № 1 до Договору (графік погашення кредиту) у новій редакції.

Зазначені зміни також свідчать про збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов`язується із зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, порука ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 11.09.2007 року припинилась з моменту внесення сторонами змін до основного зобов`язання без її згоди як поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності.

Як випливає з додатку (графіку погашення кредиту) до кредитного договору № 0070-081105-М від 08.11.2005 року, вказаний кредит мав бути повернутий позичальником ОСОБА_2 в повному обсязі не пізніше 08 листопада 2012 року.

До позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» також додано копії листів від 17 лютого 2014 року, адресованих Банком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в яких позивач зазначає про порушення позичальником зобов`язань за обома кредитними договорами - №0 від 11.09.2007 року та № 0 (0070-081105-М) від 08.11.2005 року, та вказує, що «у випадку не усунення порушень на 31-й день з дня отримання цієї вимоги ПАТ «УкрСиббанк» вважає термін повернення кредиту за зазначеними Договорами таким, що настав, та вимагає дострокового виконання своїх зобов`язань в повному обсязі».

Крім того, у заяві ПАТ «УкрСибабнк» № 31-31-8 від 04 січня 2012 року ОСОБА_3 було повідомлено, що в зв`язку з тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань за договором №0 від 11.09.2007 року Банк використав своє право, передбачене кредитним договором та заявив позичальнику про визнання терміну повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами таким, що настав, а кредитна заборгованість - обов`язковою до повернення в повному обсязі, про що повідомив Позичальника відповідним листом.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно із п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов`язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов`язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Даний позов був пред`явлений ПАТ «УкрСиббанк» 26 травня 2015 року, з урахуванням поштового обігу зареєстрований судом 02 червня 2015 року, тобто вже після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя ОСОБА_3 як за договором № 0070-081105-М від 08.11.2005 року, так і за договором №0 від 11.09.2007 року.

Виходячи з вищенаведеного, порука ОСОБА_3 за кредитним договором № 0070-081105- М від 08.11.2005 року припинилася 08 травня 2013 року, тобто після закінчення шестимісячного строку, який обраховується із встановленого договором моменту настання строку повного виконання кредитного зобов`язання.

Таким чином, оскільки порука ОСОБА_3 за зобов`язаннями ОСОБА_2 припинилась, то покладення на неї солідарної відповідальності за обома вищезазначеними кредитними договорами є безпідставним. Отже, у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 суд знаходить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просив стягнути з відповідача кошти в сумі 398 292 грн. 13 коп. Позовні вимоги задоволено частково: на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0070-081105-М від 08.11.2005 року в сумі 500 доларів США 26 центів, що еквівалентно 12 681 грн. 55 коп., відповідно до курсу НБУ станом на 02.08.2019 року, та становить 3,18% від заявлених вимог (12681,55х100:398292,13). Позивачем документально підтверджено сплату судового збору на загальну суму 3654 грн. Таким чином, на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у сумі 116 грн. 20 коп. (3654 х 3,18:100).

На підставі ст.ст. 256, 257, 261, 264, 266, 267, 559, 1048, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81,141, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0070-081105-М від 08.11.2005 року в сумі 12 681 грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 116 грн. 20 коп. судового збору.

В решті позовних вимог до ОСОБА_2 - відмовити.

В позові публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ПАТ «УкрСиббанк» (місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул. Андріївська, 2/12, ).

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Дата складання повного судового рішення 08 серпня 2019 року.

Суддя Н.В.Мазур