Постанова

Іменем України

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 299/2990/14-ц

провадження № 61-30979св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

стягувач - публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк»,

боржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області в складі судді Левка Т. Ю. від 01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області в складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Бисаги Т. Ю., Джуги С. Д. від 06 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції (далі - ВДВС Виноградівського РУЮ) Томаша С. Я., посилаючись на те, що на виконанні у Відділі ДВС Виноградівського РУЮ перебуває виконавчий лист № 299/2990/14-ц, виданий Виноградівським районним судом Закарпатської області 06 жовтня 2015 року на виконання ухвали суду від 19 червня 2015 року про виправлення описки в резолютивній частині рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 боргу на користь ПАТ «ВіЕс Банк». Однак, незважаючи на те, що ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року про виправлення описки скасована, державний виконавець її продовжує виконувати, відмовляється закінчувати виконавче провадження № 49186024, припинити арешт майна боржника та вжити інші заходи у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. На думку заявника, дії державного виконавця суперечать вимогам пункту 4 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки він продовжує здійснювати примусове виконання ухвали суду, що скасована. Тому просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області Томаша С. Я. щодо невнесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 49186024 з примусового виконання виконавчого листа № 299/2990/14-ц, виданого 06 жовтня 2015 року Виноградівським районним судом Закарпатської області та зобов`язати ВДВС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області прийняти постанову про закінчення виконавчого провадження № 49186024 з примусового виконання виконавчого листа № 299/2990/14-ц, виданого 06 жовтня 2015 року Виноградівським районним судом Закарпатської області.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Виноградівського районного Закарпатської області від 01 червня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні скарги виходив із того, що рішення Виноградівського районного суду від 30 жовтня 2014 року, на підставі якого видано виконавчий лист № 299/2990/14-ц, не скасовано, виконавчий лист не визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2017 року залишено без змін

Апеляційний суд, погоджуючись з висновками місцевого суду зазначив про те, що підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом вимог закону немає.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди залишили поза увагою факт скасування ухвали, на підставі якої стягувалися кошти. На думку заявника виконанню підлягало рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року, а не ухвала про виправлення описки у рішенні.

Узагальнені доводи заперечення на касаційну скаргу

У листопаді 2017 року ПАТ «ВіЕс Банк» подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, відповідно до яких, заявник вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, оскільки, ухвала апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2017 року є обґрунтованою та законною, прийнятою з дотриманням норм чинного законодавства, а рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року, станом на 24 жовтня 2017 року не виконане в частині погашення судового збору, а тому підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2017 року відкрито провадження в указаній справі і витребувано справу № 299/2990/14-ц з Виноградівського районного суду Закарпатської області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у розмірі 275 752 грн 21 коп. Також, з відповідачів на користь ПАТ «ВіЕс Банк» стягнуто судовий збір в розмірі 2 879 грн 33 коп. в рівних частинах.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року задоволено заяву ПАТ «ВіЕс Банк» про виправлення описки в рішенні суду від 30 жовтня 2014 року, викладено пункт 1 резолютивної частини рішення суду від 30 жовтня 2014 року в наступній редакції: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 032,67 доларів США.

Відповідно до постанови від 03 листопада 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Виноградівського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 49186024 про примусове виконання виконавчого листа № 299/2990/14-ц, виданого 06 жовтня 2015 року про стягнення боргу в розмірі 461 305 грн 01 коп. Постановою державного виконавця від 09 листопада 2015 року в рамках виконавчого провадження № 49186024 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 04 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 19 червня 2015 року скасовано і передано питання про виправлення описки на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року виправлено описку в рішенні Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року, викладено пункт 1 резолютивної частини рішення у наступній редакції: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 032,67 доларів США, що становить 275 752 грн 21 коп.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2016 року скасовано та постановлено нову, якою в задоволенні заяви ПАТ «ВіЕс Банк» про виправлення описки в рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2014 року відмовлено.

Постановою державного виконавця Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ У Закарпатській області, у зв`язку з фактичною сплатою боргу, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 299/2990/14-ц, виданого 06 жовтня 2015 року закінчено. Постановою в. о. начальника Виноградівського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 49186024 та відновлено вказане виконавче провадження.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Матеріали справи не містять доказів виконання судового рішення в повному обсязі. А обов`язковість виконання судового рішення, що набрало законної сили, у визначеному законом порядку ґрунтується на положеннях Конституції України (стаття 124 частина п`ята в редакції, що була чинною на час ухвалення рішення, яке виконується).

Встановивши, що у державного виконавця були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, передбачені статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суди правильно відмовили у задоволенні скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права. Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Оскільки оскаржувані рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення, то судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:М. Є. Червинська
С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун