Справа № 683/1190/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу № 683/1190/19, 2/683/953/2019 за позовом ОСОБА_1 до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права на спадкове майно,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі в межах сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 1997 року.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 1997 року.

Право власності на вказаний вище житловий будинок, належало померлому ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 , а також баби ОСОБА_5 . Зокрема, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Спадщину після її смерті прийняли чоловік померлої ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 в рівних частках, проте за життя не оформили своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частку вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Спадщину після його смерті прийняв син ОСОБА_2 та мати ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Спадщину після її смерті прийняв онук ОСОБА_2 .

Таким чином, ОСОБА_2 набув право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , матері ОСОБА_4 , баби ОСОБА_5 на весь житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , однак за життя своє спадкове право на вказане нерухоме майно не оформив.

Позивачка вказує, що являється спадкоємицею майна ОСОБА_2 за законом, оскільки є дочкою померлого, та прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак не може оформити свої спадкові права в зв`язку з тим, що державним нотаріусом під час перевірки відсутності заборон та арешту вищевказаного спадкового майна, було встановлено про існування арешту на все майно відносно особи, прізвище, ім`я та по батькові якої повністю співпадають з даними її батька. Даний арешт накладено Мукачівським районним відділом державної виконавчої служби Закарпатської області 12.07.2008 року через заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 . Згідно відповіді Мукачівського районного відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження 30.03.2010 року завершено, а у 2014 році знищено, тому встановити конкретні відомості, зокрема ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 , на майно якого накладено арешт, не представляється можливим.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надавши повноваження на представництво своїх інтересів адвокату Кашину В.А., який подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Відповідач - Пашковецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 549 цього Кодексу спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме нажитловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_4 вступили: свекруха ОСОБА_5 , чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 , які проживали та були зареєстровані за однією адресою з померлою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 . На день смерті він проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним були зареєстровані та проживали мати ОСОБА_5 та син ОСОБА_2 .

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 серед іншого увійшло право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, яке належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 .

Спадкові справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 не заводилися.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 , який був батьком позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грибенинка Старокостянтинівського району Хмельницької області. На день смерті він був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_2 .

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшло право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі в межах сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 1997 року, які він успадкував після смерті своїх батьків та баби, однак не оформив.

25 червня 2016 року за заявою ОСОБА_7 . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 458/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

З матеріалів спадкової справи вбачається, що дружина померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_8 подала нотаріусу заяву, у якій відмовилася від прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Таким чином, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину.

Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвами про смерть ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , рішенням Старокостянтинівського районного суду від 09 березня 2017 року, яким ОСОБА_2 визнано батьком ОСОБА_1 , довідками виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району про склад сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на день смерті відповідно № 1303 від 20 вересня 2016 року, № 202 від 30 липня 2018 року, дублікатом свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 21 грудня 2017 року, сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 від 03 квітня 1997 року, довідкою ПП «Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації» від 29 січня 2018 року № 812, з якої вбачається, що згідно рішення № 3 від 01 грудня 2017 року Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району присвоєно поштову адресу домоволодінню АДРЕСА_3 , матеріалами спадкової справи № 458/2016 від 25 червня 2016 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

20 березня 2019 року завідувач Старокостянтинівської державної нотаріальної контори письмово повідомила позивачку про відсутність можливості оформлення спадщини на спірне будинковолодіння, оскільки під час перевірки відсутності заборон та арешту вищевказаного спадкового майна було встановлено про існування арешту на все майно відносно особи, прізвище, ім`я та по батькові якої повністю співпадають з даними батька позивачки ОСОБА_2 . Арешт накладено Мукачівським районним відділом державної виконавчої служби Закарпатської області 12.07.2008 року. На даний час неможливо встановити конкретні відомості, зокрема ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 , на майно якого накладено арешт, так як 30 березня 2010 року виконавче провадження завершено, а у 2014 році - знищено.

Як вбачається з довідки виконкому Пашковецької сільської ради Старокостянтинівського району № 287 від 12 квітня 2019 року ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно з дня народження по день смерті проживав в с. Грибенинка Старокостянтинівського району.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Досліджені судом докази вказують на те, що ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 , батька ОСОБА_3 , та баби ОСОБА_5 набув право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі, однак за життя не оформив своїх спадкових прав, а тому суд дійшов висновку, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на вказане будинковолодіння та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Оскільки позивачка вимог про стягнення судових витрат не заявляла, тому суд відносить їх на рахунок позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», розміром 2,12 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі в межах сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: