ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/6489/18
Провадження № 22-ц/4820/1342/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Спірідонової Т.В.,

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 676/6489/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року у складі судді Швець О.Д. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 5520 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 154 606,93 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначав, що 02 червня 2014 року він уклав з ОСОБА_1 договір позики, згідно умов якого позичив відповідачу кошти в сумі 4 600 доларів США строком на один місяць, тобто до 03 липня 2014 року, про що останнім написано розписку на підтвердження отриманих коштів. Проте, у встановлений в договорі строк боржник не виконав взяті на себе зобов`язання отримані кошти не повернув, тому позивач вважає, що має право на стягнення з ОСОБА_1 відсотків за прострочення виконання зобов`язання станом на 02 липня 2018 року в розмірі 5520 доларів США.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 5520 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 154 606,93 грн., а також судовий збір в сумі 1546 грн.07 коп.

ОСОБА_1 з таким рішенням суду не погодився подав апеляційну скаргу, в якій посилається не його незаконність та необґрунтованість, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, при цьому апелянт заперечує факт підписання ним договору позики від 02 червня 2014 року, вказує що він власноручно його не підписував і не брав на себе жодних зобов`язань по поверненню коштів.

Тому, ОСОБА_1 просив, скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що 02 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 надав, а ОСОБА_1 отримав позику в сумі 4600 доларів США строком на один місяць, яку зобов`язався повернути.

Даний договір позики був укладений в письмовій формі і на підтвердження отримання коштів від ОСОБА_1 власноручно написав розписку.

Відповідно до п.6 договору позики від 02.06.2014 року у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю в порядку ст. 625 ЦК України за весь період прострочення 60% річних від простроченої суми боргу.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 02.06.2014 р. в сумі 4600 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 129 084 грн. 28 коп. та проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.07.2014 року по 01.07.2016 в розмірі 60% від суми заборгованості з врахуванням сплачених грошових коштів в сумі 3590 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 100741 грн. 86 коп. та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ч.1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач на час подання позову до суду 25 вересня 2018 року позичені кошти позикодавцю не повернув, тобто прострочив виконання грошового зобов`язання навіть після рішення суду про стягнення з нього боргу в примусовому порядку, за порушення строків повернення боргу та несвоєчасного повернення позики, згідно норм ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 6 Договору позики, передбачено відповідальність у вигляді сплати позичальником відсотків в розмірі 60% річних від простроченої суми боргу

Позивач просить стягнути проценти за прострочення виконання зобов`язання до договором позики за період з 02.07.2016 року по 02.07.2018 року в розмірі 5520 доларів США (4600 х 60 : 100 х 730 : 365), що за курсом НБУ еквівалентно 154 606,93 грн.

З врахуванням встановлених обставин справи, умов договору позики та вимог чинного законодавства колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не укладав договір позики, його не підписував, не брав на себе зобов`язання щодо сплати 60 % від простроченої суми слід відхилити.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено вище рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 02.06.2014 р. в сумі 4600 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 129 084 грн. 28 коп. та проценти за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.07.2014 року по 01.07.2016 в розмірі 60% від суми заборгованості з врахуванням сплачених грошових коштів в сумі 3590 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 100741 грн. 86 коп. та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Даними судовими рішеннями було встановлено, що 02 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено письмовий договір позики, який був підписаний ОСОБА_1 , що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи, а тому вищевказані доводи апелянта не заслуговують на увагу.

Крім того апелянтом не надано суду жодних доказів в підтвердження своїх доводів апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Л.М. Грох

Т.В. Спірідонова