КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року місто Київ

справа №361/3910/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Невідомої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Савлук І.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року про відкриття провадження, постановлену під головуванням судді Радзівіл А.Г., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача, в якому просив:

визнати інформацію народного депутата України ОСОБА_1, оприлюднену в ході пленарного засідання Верховної Ради України 05 липня 2016 року про нібито скоєний ним злочин: «...у стані алкогольного сп`яніння на автомобілі вбив двох дітей 10 і 12 років. Мати цих дітей наклала на себе руки - повісилась. Батько вмер від серцевого нападу. Кримінальна справа яка була порушена по ньому, була закрита, і ви тут жахнетесь від чого - у зв`язку з тим що потерпілих немає» - недостовірною та такою, що ганьбить його ОСОБА_2 честь гідність та ділову репутацію;

стягнути з відповідача на його користь судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року відкрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що позивач просить суд визнати недостовірною інформацію народного депутата України, оприлюднену в ході пленарного засідання Верховної Ради України 05 червня 2016 року, при цьому, жодних позовних вимог, адресованих ОСОБА_1 як фізичній особі позовна заява не містить (крім стягнення судового збору), за таких обставин, вважає, що даний позов фактично адресований Верховній Раді України.

Зазначав, що враховуючи те, що Верховна Рада України має юридичну адресу: місто Київ, вул. М. Грушевського, 5, а відтак зазначений позов пред`явлено з порушенням правил територіальної підсудності, а зокрема ч.2 ст.27 ЦПК України, оскільки юрисдикція Броварського міськрайонного суду не поширюється на місто Київ.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду не надійшло.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Крім того, позивачу ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_1 судова повістка була направлена на їх офіційні електронні пошти, які були зазначені як у позовній заяві, так і апеляційній скарзі та вказані повідомлення були отримані.

При цьому дані про хід апеляційного провадження є доступними для учасників справи як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно з усталеною практикою, викладеною в рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до положень ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Враховуючи, що інформація про час та місце розгляду справи знаходиться у відкритому доступі на веб-сайті судової влади, також враховуючи строки визначені процесуальним законом для розгляду справи та з метою додержання прав інших учасників судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції підставно виходив з того, що спір підсудний Броварському міськрайонному суду Київської області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач ОСОБА_2 звертаючись з даним позовом до Броварського міськрайонного суду Київської області посилався на положення ч.1 ст.27 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частинами 6, 9 ст.187 ЦПК України передбачено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу.

У встановленому законом порядку, суд першої інстанції звернувся до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Броварської міської ради Київської області із запитом від 10 червня 2019 року щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

З відповіді наданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що згідно адміністративно-територіального устрою відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Броварського міськрайонного суду Київської області.

Таким чином, відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції діяв у межах закону, і зважаючи на вимоги ч.1 ст.27 ЦПК України дійшов вірного висновку, що справа підсудна саме Броварському міськрайонному суду Київської області.

Доводи апелянта про те, що позивач просить суд визнати недостовірною інформацію народного депутата України, оприлюднену в ході пленарного засідання Верховної Ради України 05 червня 2016 року, при цьому, жодних позовних вимог, адресованих ОСОБА_1 як фізичній особі позовна заява не містить (крім стягнення судового збору), за таких обставин, вважає, що даний позов фактично адресований Верховній Раді України та повинен розглядатися за її місцезнаходженням колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Тобто, саме позивачем визначає предмет та підстави позову, а також коло відповідачів до яких пред`являє свої вимоги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а посилання відповідача ОСОБА_6 на порушення правил підсудності є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року про відкриття провадження постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 13 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: