Справа № 331/1217/19
Провадження № 2/311/808/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 серпня 2019 року м. Василівка
Василівський районний суд Запорізької області у складі:
Головуючого - судді Сидоренко Ю.В.,
при секретарі: Осінцевій Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,
20 березня 2019 року до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ'" діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності КОНЦЕРНУ є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності КОНЦЕРНУ та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу КОНЦЕРНА.
Концерн „Міські теплові мережі" (надалі - Позивач) по відношенню до ОСОБА_1 , як споживача послуг являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. В даному випадку КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ'" свій обов`язок виконав: підготував для відповідача ОСОБА_1 , належним чином оформлений договір та неодноразово запрошував на її на укладення шляхом вивішування оголошень на будинку, через засоби масової інформації, направлення листів та шляхом автодозвону. Але, на відміну від 90% мешканців житлового фонду комунальної власності м.Запоріжжя, відповідач ОСОБА_1 , не відгукнулася на пропозицію Позивача та не уклала договору про надання послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян (інших мешканців будинку) на забезпечення їх здоров`я (ст.3 Конституції України) та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї (ст.48 Конституції України), що включає право на житло, КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ'" здійснював та продовжує надавати відповідачу ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.
За вказаний період заперечень з боку ОСОБА_1 на неналежну якість надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді на адресу КОНЦЕРНУ „МТМ" не надходило. Тож, послуга з централізованого опалення надавалась боржнику в межах опалювальної сезону, а послуга з постачання гарячої води (підігріву питної води) - постійно. Відсутність укладеного договору не позбавляє ОСОБА_1 обов`язку оплати наданих їй послуг.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.05.2019 року дану цивільну справу 331/1217/19 за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - передано на розгляд за підсудністю Василівському районному суду Запорізької області з тих підстав, що згідно відповіді на запит суду щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 станом на 17.04.2019 року за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, відповідачка ОСОБА_1 з 24.01.2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 16.05.2019 року сторонами не оскаржена та набрала законної сили.

13 червня 2019 року з Жовтневого районного суду м.Запоріжжя до Василівського районного суду Запорізької області надійшли за підсудністю матеріали цивільної справи №331/1217/19.

Ухвалою Василівського районного суду запорізької області від 08 липня 2019 року відкрито провадження по справі (а.с.28).

01.08.2019 року до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» в редакції від 01.08.2019 року та в якій позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 18229,45 грн. (а.с.36-37).

В судове засідання представник позивача Концерну «Міські теплові мережі» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано письмову заяву представника позивача Концерну «Міські теплові мережі» в особі Тарасенко О.Л., в якій представник просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.51).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується поштовим повідомлення про отримання судової повістки особисто 10.07.2019 року та 28.07.2019 року (а.с.35, 43), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідача до суду, відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України (а.с.44-45). Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив, заперечення на позов суду не подано.

Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, згідно ст.ст.128, 223, 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Судом встановлено, що КОНЦЕРН „МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ'" діє на підставі статуту. Відповідно до статуту підприємства основною метою діяльності КОНЦЕРНУ є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності КОНЦЕРНУ та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу КОНЦЕРНА, копія я кого міститься в матеріалах справи (а.с.8-9)

Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги, які спрямовані на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням є комунальними послугами.

За змістом ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Обов`язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п.3 ч.2 ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідає обов`язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Відповідно до положень п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п.20,21 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показників засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання з розрахунку на 1 кв. м опалювальної площі квартири, на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо).

Правовідносини між суб?єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води, затвердженими Постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року.

Згідно з п.28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку, відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних домів та визначенням плати за їх опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 31.10.2006 року №359 була затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначенням плати за їх опалення, якою встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування (надалі МЗК) у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2 Методики).

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Згідно з п.28 Правил, споживачі, які відмовились від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 затверджена Методика розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення (далі Методика), якою встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами (п.1.2. Методики).

Згідно з п.2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення МЗК та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення МЗК залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, правочини, інші юридичні факти. Відповідно до п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.ст.20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг із зобов`язанням оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом, а виконавець зобов`язується забезпечувати вчасно та відповідної якості надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч.1 п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установленні договором строки.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.11.2015 року у справі № 6-582цс15, встановлення факту, що особа в певний період отримував надані позивачем послуги з постачання теплової енергії, дає підстави для висновку по те, що у такому випадку між особою і позивачем склалися фактичні договірні відносини, у зв`язку з чим позов про стягнення вартості спожитої теплової енергії підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з Довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та центрального забезпечення гарячою водою, наданої Філією Концерну «Міські теплові мережі» Олександрівського району, вбачається, що квартиронаймач ОСОБА_1 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , за особистим рахунком № НОМЕР_3 у період з 10.2015 року по 09.2018 року - має заборгованість у розмірі 18229,45 гривень, вказана довідка міститься в матеріалах справи (а.с.38,39).

Вказаний розрахунок, наведений у вищезазначеній довідці, відповідачкою ОСОБА_1 не оспорений, відзив, заперечення на позов суду не надані та належними і допустимими доказами в судовому засіданні відповідачем не доведено, контррозрахунок суду не надано.

Відповідно до ст. 67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідачка ОСОБА_1 є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та центрального забезпечення гарячою водою, протягом тривалого часу вона отримує вказані послуги, однак своєчасно і в повному обсязі їх не оплачує. Концерн «Міські теплові мережі» за відсутності укладеного письмового договору про надання комунальних послуг, надало відповідачці ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення вказаного житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а отже, між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку № НОМЕР_3 .

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені Концерном «Міські теплові мережі» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки споживач ОСОБА_1 зобов`язана оплатити послуги з централізованого опалення, а відсутність договору про надання послуг з централізованого опалення сама по собі не може бути підставою для звільнення її від оплати послуг, наявна заборгованість відповідачкою до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому підлягає стягненню в судовому порядку з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року у загальному розмірі 18229,45 гривень.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн., оплата якого документально підтверджена платіжним дорученням № 17568 від 28.02.2019 року, та оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11,15,16,526,611,625 ЦК України, ст.ст.9,20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 9, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091 м.Запоріжжя вул.Гвардійська буд.137, п/р зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 Установи банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, , Свідоцтво платника ПДВ №11030127, ІПН - 49) суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2015 року по 30.09.2018 року в розмірі - 18229 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (69091 м.Запоріжжя вул..Гвардійська буд.137, п/р № НОМЕР_5 Установа банку: Філія - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО - 313957, код ЄДРПОУ - 32121458, Свідоцтво платника ПДВ №11030127, ІПН- 49 судовий збір в сумі - 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО