09 серпня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Красновського В.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач в спадок від матері, ОСОБА_3 , в 1999 року отримав ј частину двокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить свідоцтво про право на спадкування за законом від 10.06.1999 року. В 2016 році в спадок від бабусі, ОСОБА_4 , позивач отримав 1/4 частину зазначеної квартири, про що свідчить свідоцтво про право спадкування за заповітом від 18.03.2016 року. 19.09.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу ј частини квартири АДРЕСА_2 . 20.09.2016 року в спадок від батька позивач отримав 4/5 частину вказаної квартири. 12.012.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 1/20 частини зазначеної квартири, після укладення якого позивач став повноцінним власником квартири АДРЕСА_2 . На сьогоднішній день у вказаній квартирі зареєстрований позивач та відповідач ОСОБА_2 , яка з грудня 2016 року не є власницею та вже більше року у вказаній квартирі не проживає. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , внаслідок відсутності її за місцем реєстрації понад один рік.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідача.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Заслухавши позивача. допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі наступних документів:
-свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Волкодав В.Г., зареєстрованого в реєстрі за №3-2572;
-свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.03.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори Алпеєвої Т.В., зареєстрованої в реєстрі за №283;
-договору купівлі-продажу 1/4 частини квартири від 19.09.2016 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-1454;
-свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.09.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Хругої Херсонської державної контори Кравченко І.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-1461;
-договору купівлі-продажу 1/20 частки квартири від 12.12.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Кравченко І.О., зареєстрованого в реєстрі за №1-1871.
Згідно акту №48 від 04.09.2018 року ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , але за вказаною адресою не проживає з 12.12.2016 року.
Допитані в удовому засіданні в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтвердили факт не проживання відповідача в квартирі позивача більше року.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_2 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 14.08.2019 року.
Суддя С.І.Майдан