Справа № 652/711/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року Високопільський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Дамчук О.О.,

при секретарі Миценко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Високопілля заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 10.11.2014 року у справі № 652/711/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду від 10.11.2014 року, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області ухвалено стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.10.2014 року до повноліття дітей. Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів. Однак, заявник вказує на те, що нещодавно він працевлаштувався та до бухгалтерії підприємства надійшла постанова начальника відділу Високопільського РВ ДВС ГУ ТУЮ, якою зобов`язано роботодавця стягувати з заявника відрахування в ? частині від його доходу. При зверненні до ДВС за роз`ясненням, оскільки двоє дітей вже мають по 18 років, та на їх розмір частина аліментів повинна була зменшитись, державний виконавець послався на те, що рішення суду є незмінним та не зовсім зрозумілим в частині виконання, оскільки як він вважає, воно передбачає стягнення у розмірі ? до повноліття останньої дитини.

У зв`язку з чим, просить суд винести ухвалу, якою роз`яснити рішення суду від 10.11.2014 року по цивільній справі № 652/711/14-ц, щодо розміру (зменшення чи залишення без змін) стягуваних з заявника аліментна про досяге6нні повноліття доньками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник ОСОБА_1 та представник РВ ДВС в судове засідання не з`явилися. А тому суд проводить розгляд у їх відсутності, оскільки у відповідності до ч.3 ст.271 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ч.2 ст.271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають виключно рішення суду як судові акти, ухвалені по суті позовних вимог, та, які можуть бути реалізовані, в тому числі шляхом їх виконання.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Згідно роз`ясненнями п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Аналізуючи зміст резолютивної частини рішення суду, про роз`яснення якого просить заявник, суд приходить до висновку, що вона є зрозумілою, не містить положень, які б викликали суперечності щодо її розуміння, а роз`яснення механізму виконання судового рішення не відноситься до компетенції суду та не може бути вирішене шляхом роз`яснення рішення суду.

У п. 32 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю.

Верховний Суд України у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року також наголошує на тому, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини. Разом з тим рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Суд, здійснюючи правосуддя у цивільній справі, керуючись законом, відображає свій розсуд, свої висновки у судовому рішенні.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Як вбачається з резолютивної частини вищезазначеного рішення воно викладене чітко та зрозуміло, ухвалено в межах заявлених позивачем у позовній заяві, тобто, труднощі у заявника викликає не розуміння рішення, а порядок його виконання.

Так, згідно вимог, ч.1 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Суд констатує, що порядок стягнення аліментів відноситься до компетенції органів виконавчої служби та врегульований ЗУ «Про виконавче провадження», який повинен відповідати чинному законодавству, тобто розраховуватись відповідно до Сімейного кодексу України, враховуючи і положення ч.3 ст. 183 СК України.

Із врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що рішення суду є зрозумілим і таким, що не припускає різного тлумачення, та враховуючи те, що у судовому засіданні не встановлено обставин, що утруднюють виконання рішення суду (ухвали), судове рішення в тій частині в якій проситься роз`яснення є цілком зрозумілим та роз`ясненню не підлягає, тому заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 271, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 10.11.2014 року у справі № 652/711/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в загальному порядку шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду.

Суддя О.О. Дамчук