233 № 233/3714/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2019 Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Мартиненко В. С. , розглянувши в порядку письмового провадження заяву публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляційного збільшення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаною заявою звернулось публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», в якій просило видати судовий наказ, яким солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природний газ, що виникла за споживачами за адресою: АДРЕСА_1 , за період з грудня 2016 року по травень 2019 р. включно в сумі 10219,03 грн., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 447,00 грн. та суми інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 2187,57 грн., а також судові витрати в розмірі 192,10 грн.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

На виконання вимог, передбачених ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - боржників.

Згідно з відомостями, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_1 , мають зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

В порушення вимог, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 163 ЦПК України в заяві не зазначені обставини, на яких ґрунтується вимога щодо солідарного стягнення заборгованості за спожитий природний газ, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляційного збільшення заборгованості з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме: обставини про особу індивідуального споживача (власника / співвласників вказаного житлового приміщення та їх членів сім`ї), встановлення яких необхідно для визначення можливості солідарного стягнення заборгованості відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» або стягнення відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Частиною 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

З матеріалів заяви вбачається, що перебіг позовної давності було перервано боржником ОСОБА_2 шляхом вчинення дії, що свідчить про визнання нею свого боргу, а саме укладання договору № 11732 від 26.04.2018 р. про погашення заборгованості побутового споживача за спожитий природний газ і послуги з розподілу. Проте судом не встановлені обставини щодо переривання строку позовної давності для вимог до боржника ОСОБА_1 , зокрема, з причин, що наведені вище.

Згідно із ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожитий природний газ, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляційного збільшення заборгованості.

Керуючись ст. ст. 161, 165, 166, 260, 261, 353, п.п. 15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про солідарне стягнення заборгованості за спожитий природний газ, трьох процентів річних від простроченої суми та суми інфляційного збільшення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя