Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохов Є.І.,

при секретарі Бридня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

До Волноваського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні. Дана заява мотивована тим, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . З моменту реєстрації шлюбу заявниця з чоловіком мешкали однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 26 квітня 2016 року, у зв`язку з проведенням АТО в м. Донецьку, вони виїхали до м. Волноваха. Разом фактично мешкали за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкали разом та вели спільне господарство. В березні 2019 року у чоловіка заявника загострились захворювання та вони повернулись до м. Донецька, де він проходив лікування, але ІНФОРМАЦІЯ_1 там помер. Після смерті чоловіка заявник переїхала до м. Волновахи та стала там мешкати, як внутрішньо переміщена особа. Вони з чоловіком отримували пенсію за віком, розмір її пенсії на місяць складає 2326,30, а розмір пенсії її чоловіка 8987,00 грн. Заявник отримувала від померлого чоловіка допомогу, що була постійним і основним джерелом для існування. Тому просила встановити факт перебування її на утриманні у чоловіка.

У судове засідання ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечень не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 15.02.2003 року (а.с.8).

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Ворошиловським РВ УМВС України в Донецькій області 14.11.1997 року місце проживання заявниці ОСОБА_1 зареєстровано в квартирі за адресою АДРЕСА_1 (а.с.3-4).

Місце мешкання її чоловіка також зареєстровано за вищевказаною адресою, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 23.09.2006 року (а.с.11-13).

Згідно довідок № від 26.04.2016року та № від 26.04.2016року заявник та її чоловік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5, 14).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 12.06.2019 року, актовий запис № 646 встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.10).

Як вбачається з копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , чоловік заявниці отримував пенсію за віком (а.с.14).

Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до вимог діючого законодавства, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

Дана позиція цілком підкріплюється п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно ч.1 ст.37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні.

Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Статтею 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими , що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування.

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт перебування заявника на утриманні у її чоловіка ОСОБА_2 основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, тому повністю задовольняє вимоги заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 89, 209, 229, 258-259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваське об`єднане УПФУ Донецької області, про встановлення факту перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженки м. Докучаєвська, Донецької області, на утриманні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Донецька, Донецької області по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов