Справа № 640/9459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року

Київський районний суд міста Харкова:

у складі головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу №640/9459/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності,-

Встановив:

29.05.2018 р. до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності на підставі ст..81, 118 ЗК України, ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При цьому, позивач посилався на те, що 29.04.2004 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали посвідчений державним нотаріусом Договір дарування житлового будинку, згідно з яким ОСОБА_3 передала, а позивач - прийняв, у власність житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 наданий час АДРЕСА_1 ).Для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд у 1959 році була надана земельна ділянка площею 1005 кв м., що підтверджується Довідкою-характеристикою, виданою ОСОБА_3 . Міським БТІ Харківської міської ради народних депутатів. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.1 1.2007 року за ОСОБА_4 було визнано право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_3 14.04.2006 року.

За договором купівлі-продажу житлового будинку від 09.01.2008 року ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.05.2003 року приватним

нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. право власності на

вказаний житловий будинок перейшло від ОСОБА_5 до ОСОБА_2

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2009 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2007 року, яким за ОСОБА_4 було визнано право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом, скасовано за нововиявленими обставинами.

Рішенням Харківської міської ради «Про передачу у власність та надання в оренду

громадянам земельних ділянок» від 26.02.2014 року .№ 1477/14 земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 0,1000 га передано у власність ОСОБА_2 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 (на даний час АДРЕСА_2). .

Дане рішення Харківська міська рада приймала на підставі відповідних положень Земельного кодексу України та Порядку надання земельних ділянок у м. Харкові у власність або користування у новій редакції, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року №4 191/13. Пунктами 6.18 та 6.19 вищезазначеного Порядку встановлено, що громадянин, зацікавлений в отриманні у власність або в оренду земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, звертається до Харківської міської ради, на ім`я міського голови, із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У заяві вказується місце розташування (адреса), цільове призначення та орієнтовний розмір (площа) земельної ділянки. Серед іншого, заявник додає до заяви витяг (оригінал) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права щодо об`єктів, розташованих на земельній ділянці. Таким чином, приймаючи рішення, Харківська міська рада виходила з того, то будинок розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для обслуговування якого приватизувалася земельна ділянка, перебуває у власності ОСОБА_2 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2014 року, залишеним без змін Ухвалою Судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 16.08.2014, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на даний час - АДРЕСА_2 ) витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Тим самим встановлено, то будинок з надвірними будівлями не був власністю ОСОБА_2 , а належав ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору дарування житлового будинку від 29.04.2004. Отже, ОСОБА_2 не мав права приватизувати земельну ділянку для обслуговування цього будинку, так як він йому не належав. Відповідно, Харківська міська рада не мала дійсних підстав для прийняття рішення про передачу у власність ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки.

ОСОБА_2 , зловживаючи своїми правами набувача житлового будинку з надвірними спорудами, звернувся до Харківської міської ради з метою одержання у власність земельної ділянки після того, як колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ постановила Ухвалу від 05.02.2014 у справі № 6 - 48251 св 13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування житлового будинку з надвірними будівлями явно не на користь ОСОБА_2 , якою скасувала рішення суду 1-ї інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції і повернула справу на новий розгляд до суду 1-ї інстанції. У подальшому Київський районний суд врахував мотиви і висновки, викладені в Ухвалі ВССУ, і 01.07.2014 р. ухвалив рішення про витребування житлового будинку з надвірними будівлями у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Апеляційний суд Харківської області Ухвалою від 16.08.2014 залишив зазначене рішення без змін

Внаслідок прийняття протиправного рішення Харківською міською радою ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га і зареєстрував право власності на цю земельну ділянку у Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

Позивач вважає, що на підставі наведених ним доводів та наданих доказів, державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 підлягає скасуванню, так як проведена на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, то видане внаслідок прийняття протиправного рішення Харківською міською радою.

Ухвалою суду від 10.07.2018р. відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче провадження по справі.

08.08.2018 р. відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позову заперечував з наступних підстав.

Договір дарування квартири від 29.04.2004р. на, який постійно посилається позивач стосується не земельної ділянки, а домоволодіння, яке раніше знаходилось за адресою АДРЕСА_5 . А земельна ділянка взагалі не була предметом цього договору. На час оформлення вищевказаного договору дарування у гр-ки ОСОБА_3 , яка була власницею будинку не було жодних оформлених документів на право власності, користування або аренди на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Також такого права не було у жодного власника будинку до мене. Це підтверджується Довідкою про правовий статус земельної ділянки від 23,04.2008 р., виданою Харківською регіональною філією Державного підприємства " Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах.

Земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 на теперішній час АДРЕСА_1 ) ніколи не була предметом судових спорів та право власності на неї не оспорювалося в жодному суді. Тобто у позивача нема жодного судового рішення на яке він може посилатися для пред`явлення та обгрунтування своїх позовних вимог. Укладання договору дарування на будинок автоматично не надає право власності на земельну ділянку. Таке право надається після відповідного оформлення документів в установленому законом порядку. Після оформлення договору дарування на житловий будинок літ. " А-1" з надвірними будівлями, позивач не вчинив ніяких дій для належного оформлення , як права власності на будинок так і на земельну ділянку.

Домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 літ ." А-1" та надвірні будівлі з літерами Б,В,Г,Д, огорожа 1-5 фактично існували до 2012 року,а після того як вони прийшли в непридатний для експлуатації стан були знесені. В зв`язку з чим після отримання відповідної довідки МіськБТІ від 02.08.2014 р. про знищення домоволодіння та згідно норм Цивільного Кодексу України , що право власності на майно припиняється в разі його знищення, оскільки зникає сам об`єкт права власності ( зазначена норма поширюється на всі випадки знищення майна незалежно від причин настання такого результату), відповідачем було погашено його право власності на дане домоволодіння, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.2014 р.. У зв`язку з чим наявність у позивача права власності у минулому на знищений об`єкт нерухомого майна не може бути підставою для позивача оспорювати право власності на земельну ділянку на, якій колись знаходився знищений будинок.

На час винесення Рішення 31 сесії ХМР 6 скликання від 26.02.2014 р. та надання ОСОБА_2 свідоцтва на право власності на земельну ділянку від 14-04.2014 за вищевказаною адресою, не існувало жодного рішення суду, яке б позбавляло його права власності або надавало таке право позивачу. Рішення Київського районного суду від 1.07.2014 р. на , яке постійно посилається позивач набуло законної сили лише 16.10.2014 р. Але на той час спірного домоволодіння та надвірних забудов вже не існувало ні фактично ні юридично, аним вже були отримані необхідні дозвільні документи для будівництва нового дома. На теперішній час за вищевказаною адресою знаходиться житловий будинок з літерою " Е-2" та гараж з літерою " Ж", які він побудував у відповідності з будівельних норм, стандартів і правил у зв`язку з чим на зазначений житловий будинок йому було видано Свідоцтво на право власності № НОМЕР_2 від 04.11.2015 р. , тобто після всіх рішень суду на які посилається позивач. Як вбачається з Свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_6 від 14.04.2014 земельна ділянка відведена для житлової та громадської забудови і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, тобто мета відведення відповідає здійсненому ним будівництву.

18.09.2018 р. представником відповідача ХМР подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача як посилався на наявність підстав для застосування позовної давності та просив у задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Статтею 118 ЗК України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1191/13 затверджено «Порядок надання земельних ділянок у місті Харкові у власність або користування у новій редакції». Вказаний Порядок був чинним на момент передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки. Вказаним Порядком було визначено правові підстави для надання земельної ділянки у власність, а також перелік документів, які надають громадяни для вирішення питання щодо передачі їм у власність та/або користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд.

Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м. Харкова (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер НОМЕР_3 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 .

Підставою для прийняття рішення стала технічна документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що межі земельної ділянки погоджені з усіма власниками земельних ділянок, що межують разом із спірної земельною ділянкою.

Технічна документація щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин на дату прийняття оскаржуваного рішення було Державне агентство земельних ресурсів України, яке відповідно до пункту 2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, було правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Згідно висновку № 150/1 4від 31.03.2014 (вих. 738/07) Держземагентством проект землеустрою було погоджено.

Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 № 1477/14 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер НОМЕР_3 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 ..

Заходи щодо погодження меж земельної ділянки із сусідами при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок проводяться виконавцями робіт із землеустрою, та погоджується Держземагенством у м. Харкові Харківської області. У даному випадку розроблення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки здійснювалося ТОВ «АКР-2008».

Оскаржуване рішення Харківської міської ради було прийнято на підставі клопотання ОСОБА_2 та документів, що були додані до зазначеного клопотання, перелік яких визначено вказаного Порядку.

Враховуючи викладене, представник відповідача вважає, що відсутні підстави вважати, що при винесені оскаржуваного рішення були порушенні вимоги чинного законодавства. Оскаржуване рішення Харківської міської ради прийнято відповідно до Земельного кодексу України, визначених Порядком документів та за встановленою ним процедурою.

До позовної заяви позивачем було надано копії рішень судів щодо визнання права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , однак позивачем не надано жодних документів, що підтверджують його право власності або користування земельною ділянкою за вказаною адресою, зареєстрованих відповідно до вимог чинного законодавства.

Водночас жодних рішень щодо надання позивачеві у власність або користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 Харківською міською радою не приймалось, а отже позивач не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки.

У позовній заяві позивач наполягає на тому, що у нього є усі права «на ту частину земельної ділянки, яка була відчужені у нього завдяки протиправним діям відповідача».

18.09.2018 р. представником позивача подано відповідь на відзив ОСОБА_2

23.10.2018 р. представником позивача подано відповідь на відзив ХМР.

В ході підготовчого судового розгляду позивач заявляв відводи судді Чередник В.Є., які розглянуті та у задоволенні заяв відмовлено.

Ухвалою суду від 28.05.2019 закрито підготовче судове провадження та справа призначена до розгляду по суті.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, позивач в судове засідання повторно не з`явився, сповіщався про час та місце судового розгляду за вказаною ним в заяві адресою, представник відповідача ХМР Берро І.А. та відповідач ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає сповіщення позивача про судові засідання за адресою, яку він вказав у своїй заяві від 08.02.2019 р., належним повідомленням позивача про розгляд його позовної заяви та вважає, що його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вислухавши позивача його представника та представника відповідача, дослідивши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні та уточнені позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Статтею 118 ЗК України передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1191/13 затверджено «Порядок надання земельних ділянок у місті Харкові у власність або користування у новій редакції». Вказаний Порядок був чинним на момент передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки. Вказаним Порядком було визначено правові підстави для надання земельної ділянки у власність, а також перелік документів, які надають громадяни для вирішення питання щодо передачі їм у власність та/або користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд.

Так, згідно ст. 118 ЗК України та Порядком громадяни, зацікавлені в отриманні у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) звертається до Харківської міської ради, на ім`я міського голови, з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельної ділянки державної чи комунальної власності у власність чи користування, на якій розташовано житловий будинок, право власності на який зареєстровано, така технічна документація розробляється на замовлення власника житлового будинку без надання дозволу Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України.

Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м. Харкова (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер НОМЕР_3 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 .

Підставою для прийняття рішення стала технічна документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що межі земельної ділянки погоджені з усіма власниками земельних ділянок, що межують разом із спірної земельною ділянкою.

Технічна документація щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин на дату прийняття оскаржуваного рішення було Державне агентство земельних ресурсів України, яке відповідно до пункту 2 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, було правонаступником Державного комітету України із земельних ресурсів. Згідно висновку № 150/1 4від 31.03.2014 (вих. 738/07) Держземагентством проект землеустрою було погоджено.

Рішенням 31 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.02.2014 № 1477/14 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок» ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер НОМЕР_1 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 ) та надано в оренду надано в оренду строком до 01.02.2064 року земельну ділянку, яка належить територіальній громаді м.Харкова (кадастровий номер НОМЕР_3 ), за рахунок земель житлової та громадської забудови площею 0,0021 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою - АДРЕСА_2 ..

Заходи щодо погодження меж земельної ділянки із сусідами при виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок проводяться виконавцями робіт із землеустрою, та погоджується Держземагенством у м. Харкові Харківської області. У даному випадку розроблення технічної документації землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та погодження меж земельної ділянки здійснювалося ТОВ «АКР-2008».

Оскаржуване рішення Харківської міської ради було прийнято на підставі клопотання ОСОБА_2 та документів, що були додані до зазначеного клопотання, перелік яких визначено вказаного Порядку.

На підставі наведеного, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що при винесені оскаржуваного рішення були порушенні вимоги чинного законодавства. Оскаржуване рішення Харківської міської ради прийнято відповідно до Земельного кодексу України, визначених Порядком документів та за встановленою ним процедурою.

До позовної заяви позивачем було надано копії рішень судів щодо визнання права власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , однак позивачем не надано жодних документів, що підтверджують його право власності або користування земельною ділянкою за вказаною адресою, зареєстрованих відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивачем не надано суду та представником відповідача ХМР підтверджено, що рішень щодо надання позивачеві у власність або користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 Харківською міською радою не приймалось, а отже позивач не є ані власником, ані користувачем земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, суд вважає, що Харківською міською радою що при винесені оскаржуваного рішення не були порушенні вимоги чинного законодавства, оскаржуване рішення Харківської міської ради прийнято відповідно до Земельного кодексу України, визначених Порядком документів та за встановленою ним процедурою, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 118, 186 ЗК України, ст.13, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення міської ради, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку та державної реєстрації права власності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_7 )

Відповідачі: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_8 ),

Харківська міська рада( , 61003 м.Харків м-н Конституції б.7)

Повне судове рішення складено 13.08.2019 р.

Суддя В.Є. Чередник