Справа № 219/3716/19
Провадження № 2/219/1614/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Азямова Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , з підстав передбачених ст. 405 ЦК України та зняти його з реєстрації, посилаючись на те, що він та його дружина ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 .

У будинку зареєстрований відповідач по справі, який є сином позивача, однак приблизно з 1977 року у спірному жилому приміщенні не проживає.

Таким чином, враховуючи, що відповідач більше року не проживає у належному позивачу будинку, останній просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації, оскільки факт реєстрації ОСОБА_2 негативно впливає на його матеріальний стан та порушує його права як власника.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, не з`явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 , який про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.11.1993 року є власниками квартири АДРЕСА_2 раніше АДРЕСА_3 (а.с. 8). Право приватної власності зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 04.11.1993 року. (а.с. 8 зворотній бік).

Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Як вбачається з довідки від 01.04.2019 року, в спірному житловому приміщенні, окрім позивача та його дружини, зареєстрований їхній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 9).

Відповідно акту від 01.04.2019 року, відповідач ОСОБА_2 , 1959 року народження, з 1977 року не проживає за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 10).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщення без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Щодо позовних вимог про зняття відповідача з реєстрації суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Тобто вимога про зняття з реєстрації є похідною від визнання таким, що втратив право користування житловим приміщення. Зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, в частині зняття з реєстрації вимоги задоволенню не підлягають, бо це є повноваженнями іншого органу.

Керуючись ст. ст. 247, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_4 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є.Дубовик