Номер провадження: 22-ц/813/1728/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача/законного представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 ОСОБА_2 ,

від відповідача ОСОБА_4 - не з`явились,

від органу опіку та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради - не з`явились,

переглянувши справу №523/14568/17 за позовом ОСОБА_1 в інтересах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , за участю органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2018 року у складі судді Кисельова В.К., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 , 2007 року народження, ОСОБА_6 , 2014 року народження, звернувшись 18 жовтня 2017 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що разом з дітьми зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , власником квартири з 2016 року є ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_4 , який оскаржує набуття ОСОБА_3 квартири у власність з прилюдних торгів, перешкоджає у користуванні квартирою для проживання. Позивач ОСОБА_1 в інтересах дітей після уточнення 11 грудня 2017 року вимог просила вселити дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з нею ОСОБА_1 як матір`ю в квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії, направлені на доступ до квартири, користування та проживання в квартирі, не перешкоджати вселенню дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з нею ОСОБА_1 як матір`ю в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.2-4, 29-30).

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнав, зазначивши, що є спадкоємцем померлого у 2010 році батька ОСОБА_7 , якому квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності з 1993 року як набута в порядку приватизації. При оформленні спадкових прав стало відомо про укладення у 2009 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 договору дарування квартири, в свою чергу ОСОБА_8 у 2010 році продала квартиру ОСОБА_9 . Відповідач зазначив, що судовим рішенням у 2011 році за його позовом було визнано недійсним договір дарування квартири, що мав місце у 2009 року, визнано за ним в порядку спадкування право власності на квартиру. Проте у 2013 році квартиру було продано з прилюдних торгів за борги ОСОБА_9 , переможцем торгів став ОСОБА_10 , який у 2016 році продав квартиру ОСОБА_3 . Відповідач зазначив, що оскільки він наразі оскаржує прилюдні торги, то позов про вселення в квартиру та усунення перешкод у користуванні житлом задоволенню не підлягає, так як будуть порушені законні права та інтереси його як справжнього власника спірного майна (а.с.111-114).

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 в особі представника підтримала позов.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2018 року позов задоволено (а.с.162-164).

Висновок суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 разом з малолітніми дітьми зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , власником квартири є ОСОБА_3 , позивач з дітьми як члени сім`ї власника житла мають право користуватися цим житлом для проживання. Відповідач ОСОБА_4 не є власником квартири, тому не вправі обмежувати право на житло позивачів.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_4 на рішення суду.

Справу з апеляційного суду Одеської області передано до Одеського апеляційного суду у зв`язку з ліквідацією суду.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 січня 2019 року справу прийнято до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25 січня 2019 року справу призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права полягає у недоведеності проживання ОСОБА_4 в квартирі та, відповідно, створення ним перешкод у користуванні квартирою для позивачів; у не встановленні судом того, хто саме фактично проживає в квартирі і створює перешкоди; у не наданні доказів створення перешкод у користуванні квартирою; у не зупиненні судом провадження у справі з огляду на інші спори щодо набуття ОСОБА_3 права власності на квартиру тощо (а.с.166-167).

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_1 , діючої в інтересах дітей, заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що належним відповідачем є ОСОБА_4 , який у власних запереченнях, заявах тощо посилався на те, що в квартирі проживає, сплачує комунальні послуги; що в зупиненні провадження у справі було відмовлено правомірно, так як об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення інших справ встановлено не було (а.с.202-204).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Квартира НОМЕР_1 загальною площею 22,4 кв. м житловою площею 10,7 кв АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 25 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гарською В.В., зареєстрованого в реєстрі за номером 869. Державна реєстрація права власності проведена 25 жовтня 2016 року, номер запису про право власності 17122008, реєстраційний номер нерухомого майна 101 (а.с.9).

Місце постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 8 квітня 2017 року зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8).

Житлом фізичної особи є, зокрема, квартира (ч.1 ст.379 ЦК України).

Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання (ч.1 ст.382 ЦК України).

Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб (ч.1 ст.383 ЦК України).

Члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону (ч.1 ст.405 ЦК України).

Квартира АДРЕСА_1 з 25 жовтня 2016 року зареєстрована на праві приватної власності ОСОБА_3 , яка як власник житла надала право користування житлом членам своєї сім`ї. ОСОБА_1 та її малолітні діти зареєстровані в квартирі з 8 квітня 2017 року, спір щодо їх права користування житлом з власником житла відсутній.

ОСОБА_4 наразі не є власником квартири АДРЕСА_1 , відтак, його дії по створенню перешкод у користуванні квартирою як житлом, зокрема, для членів сім`ї власника житла, неправомірні.

Порушене право осіб, які мають за згоди власника житла право користуватися житлом для власного проживання, порушено та підлягає захисту у заявлений позивачем спосіб. Суд першої інстанції з цим визначився правильно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, так як наразі ОСОБА_4 не є власником житла, відтак, не вправі визначати хто та на яких умовах має користуватися квартирою.

Наявність інших спорів не є підставою для відмови в позові, так як визначальним є власність на квартиру.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , за участю органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 серпня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков