Ухвала

12 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 629/870/18

провадження № 61-14656ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області на постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області, за участю третіх осіб: Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації, Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області, про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання та зобов`язання вчинити дії при надані житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати незаконними дії комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області (далі - КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області)щодо застосування в опалювальному періоді 2016/2017 років власного, вигаданого механізму розрахунку тарифів на послуги з централізованого опалення всупереч постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року № 1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», постанові Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 11 червня 2011 року № 869 та Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2015 № 630, які регламентують процедуру розрахунку, встановлення (узгодження) тарифів на послуги з централізованого опалення;

визнати незаконними дії відповідача щодо застосування невстановлених уповноваженими органами НКРЕКП (всупереч ним) тарифів на послуги з централізованого опалення в опалювальному періоді 2016/2017 років і в подальшому та отримання незаконного прибутку від таких дій;

визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та стягнення з ОСОБА_1 оплати за послуги з централізованого опалення із завищенням на 5,1 кв. м опалювальної площі квартири АДРЕСА_1 (за послуги з централізованого опалення, які ніколи не надавалися);

стягнути з КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 618,20 грн, які незаконно отримані відповідачем в результаті порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності та незаконної відмови у застосуванні встановленого у постанові НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих робіт» від 31 березня 2015 року № 1171, тарифу, а також в результаті неправомірного, безпідставного завищення опалювальної площі квартири АДРЕСА_1 , на 5,1 кв. м (з яких: 3 160,09 грн - в результаті завищення опалювальної площі квартири, 7 458,11 грн - в результаті застосування не встановлених уповноваженими органами (не затверджених) тарифів;

визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у наданні послуг з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 в опалювальному періоді 2017/2018 років і в подальшому, за відсутності автономного або індивідуального опалення в багатоквартирному житловому фонді с. Єлизаветівка;

визнати протиправними дії КП «Тепловодосервіс»Лозівської районної ради Харківської області щодо надання неправдивої інформації в Управління праці та соціального захисту населення Лозівської райдержадміністрації щодо наявності уявного боргу ОСОБА_1 та позбавлення її державної субсидії на житлово-комунальні послуги в опалювальному періоді 2017/2018 років.

Рішенням Лозівськогоміськрайонного суду Харківської області від 16 січня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії КП «Тепловодосервіс»Лозівської районної ради Харківської області щодо проведення розрахунків за послуги з центрального опалення ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в опалювальному періоді 2016/2017 року із застосуванням тарифів на послуги з централізованого опалення, які суперечать постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» від 31 березня 2015 року № 1171, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2015 року за № 433/26878; постанові Кабінету Міністрів України «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 11 червня 2011 року № 869 та Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Визнано протиправними дії КП «Тепловодосервіс»Лозівської районної ради Харківської області щодо проведення ОСОБА_1 розрахунків за послуги з централізованого опалення для оплати, виходячи з визначення опалюваної площі квартири за адресою: АДРЕСА_1 , розміром 66,3 кв. м, у період з 15 лютого 2015 року до 02 листопада 2017 року.

Визнано незаконними дії КП «Тепловодосервіс»Лозівської районної ради Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні послуг з централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 в опалювальні періоди у період з 02листопада 2017 року до 16 січня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визнання неправомірними дій щодо ненадання послуг з централізованого теплопостачання та надання інформації.

Позовні вимоги в частині надання інформації задоволено. Визнано протиправними дії КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області щодо надання інформації в Управління праці та соціального захисту населення Лозівської райдержадміністрації щодо наявності боргу в сумі 3 800,00 грн.

У задоволенні позову про визнання неправомірними дій щодо ненадання послуг з централізованого теплопостачання відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у серпні 2019 року, КП «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року в частині визнання протиправними дії КП «Тепловодосервіс»Лозівської районної ради Харківської області щодо надання інформації вУправління праці та соціального захисту населення Лозівської райдержадміністрації щодо наявності боргу в сумі 3 800,00 грн та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому суд дослідив та взяв до уваги предмет позову, складність справи, ціну позову, яка не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, значення справи для сторін і суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що судове рішення, яке оскаржується, прийняте у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області на постанову Харківського апеляційного суду від 20 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Тепловодосервіс» Лозівської районної ради Харківської області, за участю третіх осіб: Управління праці та соціального захисту населення Лозівської районної державної адміністрації, Єлизаветівської сільської ради Лозівського району Харківської області, про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання та зобов`язання вчинити дії при надані житлово-комунальних послуг.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв