Провадження № 2-о/325/66/2019
Справа №325/1549/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою: встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Донецька область, м.Донецьк, у матері громадянки Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Краснодарського краю Російської Федерації, що має посвідку на постійне місце проживання в Україні, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та батька громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Донецька,який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог в заяві зазначено, що 26.11.2014 між заявником та ОСОБА_3 укладено шлюб, зареєстрований Клімовським відділом РАЦС ГУ РАЦС Московської області РФ. З 2016 року вони проживають за місцем реєстрації чоловіка в м.Донецьку. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син - ОСОБА_2 . Його народження зареєстроване відділом РАЦС ДНР та видане 29.05.2019 свідоцтво про народження № НОМЕР_2 . Враховуючи, що свідоцтво видане органом, утвореним в порядку не передбаченому законами України, воно є недійсним і не створює правових наслідків. У зв`язку з чим Приазовським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ в Запорізькій області відмовлено в реєстрації народження дитини. Враховуючи наведене, заявники не мають можливості скористуватися своїм конституційним правом зареєструвати та отримати свідоцтво про народження дитини у інший, аніж як у судовий спосіб. Встановлення факту народження дитини має юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення свідоцтва про народження.

Заявник ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав вимоги.

Представник заінтересованої особи Приазовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень щодо заявлених вимог суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Дружківським МВ ГУДМС України в Донецькій області 18.01.2017, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Донецьк. Його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в Краснодарському краї Російської Федерації, згідно паспорту громадянина РФ № НОМЕР_4 , виданого 27.03.2015 ФМС 50046. Їй 18.09.2017 видана посвідка на постійне проживання в Україні № НОМЕР_5 , орган що видав 2301 (копія додана до заяви).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 , виданого 26.11.2014 Климовським відділом РАЦС Головного Управління РАЦС Московської області між громадянином України ОСОБА_1 і громадянкою Росії ОСОБА_3 26.11.2014 укладений шлюб. Після укладення шлюбу прізвище дружини ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Пролетарським відділом РАЦС Донецького міського управліннят юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Донецьку, Пролетарський район. Його батьками вказані громадянин України ОСОБА_1 і ОСОБА_3 .

Згідно медичного свідоцтва про народження № 31 від 15.05.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в КУ «ЦГКБ № 3 м.Донецька» ІНФОРМАЦІЯ_1 о 10:30 годині народила хлопчика вагою 3890.

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження № 362/17.18-06-108 від 16.08.2019, виданої Приазовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, документ пред`явлений заявником - свідоцтво серії НОМЕР_2 про народження дитини, відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових підстав.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органам державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Суд керується також положеннями ст.317 ЦПК України, якою визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Враховуючи те, що Верховною Радою України не визначений чіткий та вичерпний перелік назв населених пунктів Донецької області, які визнаються тимчасово окупованою територією України та те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, суд керується тим, що тимчасово окуповані населені пункти визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", серед яких м.Донецьк.

Даючи оцінку допустимості доказів - наведених вище документів, виданих органами ДНР, суд керується частиною 2 статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також статтею 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Тому, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

А відтак, суд як виняток приймає до уваги дані про народження (дату, місце, відомості про батьків) ОСОБА_2 , які зазначені у свідоцтві про народження виданому на окупованій території Донецької області, оскільки наведені обставини підтверджуються медичним свідоцтвом про народження дитини, даними зазначеними в заяві та паспортах заявників, фотографіями, наданими заявником. Дані в цих доказах узгоджуються між собою, не містять суперечностей.

Згідно ст..122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, власне ім`я дитини визначається за згодою батьків (п.22). По батькові дитині присвоюється за власним іменем батька (п.23).

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви, які є обґрунтованими і підтверджені дослідженими судом доказами.

Встановлення факту народження має юридичне значення для заявників, оскільки необхідне їм для оформлення свідоцтва про народження дитини.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 259, 263-265, 315, 317-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження дитини ОСОБА_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Україна, Донецька область, м.Донецьк, у матері громадянки Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки Краснодарського краю Російської Федерації, та батька громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Донецька, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню та його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Приазовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для державної реєстрації народження особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.П. Пантилус