Справа № 199/6123/18
Провадження № 2/175/1212/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

25 березня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бойка О.М.,

при секретарі - Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь суму страхового відшкодування в розмірі 13814,77 грн. та судовий збір у розмірі 1762 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив справу розглядати без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.50).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується конвертом рекомендованої кореспонденції (а.с.53), а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що 14 вересня 2015 року о 13.00 год. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Ювілейному на підїзді до м. Дніпропетровська не надала перевагу в русі автомобілю «Ман» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги д.з.2.1 Правил дорожнього руху, тобто допустив правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вина водія ОСОБА_1 підтверджена постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2015 року №199/7070/15-п, якою ОСОБА_1 було визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КУпАП (а.с.10).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Ман» державний номерний знак НОМЕР_2 було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору страхування позивач на підставі страхового акту №1.004.15.00556/VESKO23219 від 09 листопада 2015 року виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 54310 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 54310,84 грн.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як відомо, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як водія автомобіля «Шевроле» державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в АТ СГ «ТАС» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/7696221.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за полісом №АІ/7696221в АТ СГ «ТАС», то остання керуючись ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодувала AT «CK «AXA Страхування» страхове відшкодування в розмірі 40496,07 грн.

Відповідно до пункту 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до роз`яснень викладеними в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ 3u позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виникає обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 13814,77 грн. У зв`язку із виплатою страхового відшкодування позивач набув право регресу (зворотної вимоги) до особи, винної у заподіянні збитку страхувальнику. Таким чином, оскільки позивач відшкодував шкоду, завдану при ДТП, то з відповідача на користь страхової компанії необхідно стягнути виплачене страхове відшкодування в сумі 13814,77 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 979, 993, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 13, 76, 82, 130, 133, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 13814,77 грн., та судовий збір у розмірі 1762 грн., а всього стягнути 15576 грн. 77 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М.Бойко