Справа № 211/3631/19
Провадження № 2/211/1764/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.10.2018 року по кримінальній справі № 211/414/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 його було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст.. 395 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі. Вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2019 року, вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09.10.2018 року щодо відповідача, в частині призначення покарання та правової кваліфікації скасовано. В решті вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу залишено без змін. Згідно вироку приблизно о 22:00 годині 13.01.2018, ОСОБА_2 діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, прибув до будинку АДРЕСА_1 .

Надалі, ОСОБА_2 знаходячись біля вказаного будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців, минув перешкоду у вигляді паркану, та проник на територію вказаного домоволодіння.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, за допомогою заздалегідь приготованої викрутки, яку приніс із собою для досягнення своєї мети, діючи умисно, таємно, шляхом віджиму металопластикового вікна знаряддям злочину, проник до вищевказаного будинку, звідки протиправно, безоплатно і поза волею власника, викрав належні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 золоті вироби, а саме: ланцюг на шию, вагою 12 грамів, 585 проби, вартістю 14 864 гривні 88 копійок, кільце 585 проби, вагою 4 грами вартістю 4 954 гривні 96 копійок, кільце 585 проби, вагою 5 грамів з рубіном червоного кольору, вартістю 6 193 гривні, 70 копійок.

Після чого, ОСОБА_2 обернувши викрадене майно на свою користь, покинув місце скоєння злочину, та своїми умисними діями, спричинив ОСОБА_1 , майновий збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2345 від 21.06.2018 на загальну суму 26 013 гривені 54 копійок, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім матеріальної шкоди, їй також завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, яких вона зазнала, у зв`язку з втратою належного їй майна та протиправної поведінки відповідача. Вона змушена була витрачати свій особистий час для звернень до правоохоронних органів та вирішення питань, пов`язаних із захистом своїх прав, що порушило її звичний спосіб життя. Моральну шкоду фона оцінює у розмірі 10000,00 грн., яку також просить стягнути з відповідача на її користь.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, позивач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, відповідач ОСОБА_2 проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 3ст.13ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом встановлено, що приблизно о 22:00 годині 13.01.2018, ОСОБА_2 діючи повторно, маючи прямий умисел, спрямований на власне незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, прибув до будинку АДРЕСА_1 .

Надалі, ОСОБА_2 знаходячись біля вказаного будинку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю можливих свідків та очевидців, минув перешкоду у вигляді паркану, та проник на територію вказаного домоволодіння.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, за допомогою заздалегідь приготованої викрутки, яку приніс із собою для досягнення своєї мети, діючи умисно, таємно, шляхом віджиму металопластикового вікна знаряддям злочину, проник до вищевказаного будинку, звідки протиправно, безоплатно і поза волею власника, викрав належні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 золоті вироби, а саме: ланцюг на шию, вагою 12 грамів, 585 проби, вартістю 14 864 гривні 88 копійок, кільце 585 проби, вагою 4 грами вартістю 4 954 гривні 96 копійок, кільце 585 проби, вагою 5 грамів з рубіном червоного кольору, вартістю 6 193 гривні, 70 копійок.

Після чого, ОСОБА_2 обернувши викрадене майно на свою користь, покинув місце скоєння злочину, та своїми умисними діями, спричинив ОСОБА_1 , майновий збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2345 від 21.06.2018 на загальну суму 26 013 гривені 54 копійок.

Провина обвинуваченого ОСОБА_2 встановлена обвинувальним вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2018 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 засуджено а ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі; за ч.2 ст.309 КК України- 2 (два) роки позбавлення волі; за ч.1 ст.263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі; за ст.395 КК України - 6 (шість) місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.( а.с. 5-8).

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2019 року, вирок суду 1 інстанції від 09.10.2018 року скасовано в частині призначеного покарання. В іншій частині вирок залишено без змін ( а.с. 9-12).

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні в порядкуст.128 КПК України позивачем не подавався.

Згідно із ч. 6ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.22,1166ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, позивач, як потерпіла у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, має право звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав та інтересів.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно дост. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенні.

Внаслідок вчинення ОСОБА_2 злочину, окрім матеріальної шкоди, позивачу завдано значної моральної шкоди, наявність якої обґрунтована: нервово-психологічним стресом, зміною звичного укладу життя; психічними переживаннями.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно дост.23Цивільного кодексуУкраїни кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно частини 3 цієї ж статті Кодексу моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Верховний суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Відповідно до п. 3 цієї Постанови «...під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». В п.9 Постанови Верховний суд України звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що розумним та обґрунтованим є розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 6ст. 141 ЦПК України.

Так, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», відтак останній має бути стягнутий з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.15,16,22, 23,1167,1172,1167,1172 Цивільного кодексу України, ст. ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354Цивільного процесуального кодексу України,суд.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, відповідно до вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.10.2018 року по кримінальній справі № 211/414/18, 26013 ( двадцять шість тисяч тринадцять) гривень 54 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 ( дві тисячі) гривень 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1536 ( одну тисячу п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: Н. О. Сарат