Справа № 589/814/19
Провадження № 2/589/1118/19
05 серпня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Лєвші С.Л.,
за участю секретаря судового засідання Товпиги А.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Шостка Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що вона зареєстрована та мешкає в будинку АДРЕСА_1 , який на підставі нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 26.05.1987 належав її чоловікові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний будинок належав померлому ОСОБА_4 та їй на праві спільної власності подружжя.
У вищезазначеному будинку зареєстровані позивач та онука позивача ОСОБА_3 , відповідач по справі.
Син позивача ОСОБА_6 розірвав шлюб з ОСОБА_7 , яка після розірвання шлюбу зібрала свої речі та з донькою ОСОБА_3 (онука позивача) виїхала з вказаного будинку.
Відповідач ОСОБА_3 на протязі останніх двох з половиною років не проживає в даному будинку, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, але залишається зареєстрованою в ньому. Реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації її права власності. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування вищезазначеним житлом.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, пославшись на обставини вказані у позовній заяві та додатково зазначила, що на прохання сина ОСОБА_6 зареєструвала онуку ОСОБА_3 - відповідача по справі у буд АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , але остання жодного дня у цьому будинку не проживала. В подальшому зазначені обставини стали перешкодою в отриманні субсидії, а оскільки вона отримує пенсію за віком у мінімальному розмірі, то реєстрація за вищевказаною адресою відповідача створює труднощі в утриманні будинку.
Представник позивача ОСОБА_2 , в судовому засіданні зазначив, що після чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач спадщину на своє ім`я не оформила, але продовжувала проживати та користуватись даним будинком, який був придбаний під час шлюбу з останнім, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Коли відповідачу виповнилось 14 років та в подальшому 18 років, вона мала можливість обрати адресу місця проживання і в результаті жодного дня не проживала за адресою зареєстрованого місця проживання.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про поважність причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву, заперечень на відповідь на візив до суду не надала.(а.с.25)
На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26 травня 1987 року, згідно якого чоловік позивача ОСОБА_4 купив 1/2 частину житлового будинку. (а.с.5)
Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 уклали шлюб 05 листопада 1977 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 05 листопада 1977 року зроблено запис за №69. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». (а.с.7)
Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 03 жовтня 2006 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селищі Вороніж Шосткинського району Сумської області. (а.с.6)
З Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - 15.07.2016. (а.с.8-10) Аналогічна інформація міститься в довідці №292 Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області від 12.03.2019. (а.с.16)
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 показав, що він є головою вуличного комітету у селищі Вороніж Шосткинського району з 2010 року, а також є сусідом позивача. Зазначив, що ОСОБА_3 була зареєстрована у будинку позивача у 2016 році, але жодного дня у ньому не проживала. В будинку позивача не бачив речей відповідача, будь-яка кореспонденція на цю адресу на ім`я відповідача також не надходила.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду повідомила, що є сестрою позивача та відповідно відповідач доводиться їй внучатою племінницею. Вони всі разом проживають в одному селищі Вороніж, спілкуються як родичі. Коли ОСОБА_3 було більше 14 років, син позивача - ОСОБА_6 , звернувся до матері з проханням зареєструвати його дочку ОСОБА_3 за своєю адресою, а саме, в будинку АДРЕСА_1 . Будь-яких речей відповідача в будинку вона не бачила, відповідач жодного дня за вищевказаною адресою не проживала.
Частиною 3 статті 1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Положення ст. 405 ЦК України, ст. 156 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України), регулюють права і обов`язки членів сім`ї власника квартири.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону україни "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З врахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.
Керуючись ст.16, 317, 321, 386, 391, 405, 1268 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), такою, що втратила право користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 768,40 грн.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, або в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - відповідачем, шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення - 09 серпня 2019 року.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області С.Л.Лєвша