Справа № 242/3630/15-ц
Провадження № 2/242/1024/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді - Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в :

Позивач АТ «Дельта Банк» 21.08.2015 року звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.07.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , був укладений кредитний договір № 32ДС/2/2006-ССКЛН, згідно умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 65 000 грн. 00 коп. на строк з 03.07.2006 року по 26.06.2009 року, з процентною ставкою за кредитом 21 % річних. Банк свої зобов`язання за Кредитним договором повністю виконав, надавши відповідачеві, в розмірі та строки передбачені Кредитним договором. Проте, умови Кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються і станом на 31.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 117 255 грн. 32 коп., з яких: 58 987 грн. 24 коп. - заборгованість кредитом; 58 268 грн. 08 коп. - заборгованість за відсотками. 20.05.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором до АТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03.07.2006 року. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 117 255 грн. 32 коп. та покласти судові витрати на відповідача.

Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій підтримав позов, просить суд слухати справу у їх відсутність та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи, надала суду заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.09.2015 року відкрито провадження у справі та призначено до попереднього судового засідання.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.09.2015 року справу призначено до судового розгляду.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 20.10.2015 року позов ПАТ «ДельтаБанк» задоволено, стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДельтаБанк» заборгованість по кредитному договору у розмірі 117 255 грн. 32 коп., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 172 грн. 55 коп.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.05.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.10.2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.05.2019 року ОСОБА_1 поновлено строк для звернення до суду із заявою про скасування заочного рішення та призначення розгляд заяви в судовому засіданні.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 04.06.2019 року ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20.10.2015 року скасовано та призначено справу до судового розгляду

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01.08.2019 року провадження у справі за позовною заявою АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту у розмірі 58 987 (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 24 коп. - закрито

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом, оскільки вони є відмінним від вимог, що були предметом розгляду в справі № 242/3294/14.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 03.07.2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , був укладений кредитний договір № 32ДС/2/2006-ССКЛН, згідно умовами якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 65 000 грн. 00 коп. на строк з 03.07.2006 року по 26.06.2009 року, з процентною ставкою за кредитом 21 % річних.

20.05.2013 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором до АТ «Дельта Банк» перейшли права вимоги за кредитним договором № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03.07.2006 року.

Позивач АТ «Дельта Банк» наполягає на тому, що умови Кредитного договору відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконуються і станом на 31.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 117 255 грн. 32 коп., з яких: 58 987 грн. 24 коп. - заборгованість кредитом; 58 268 грн. 08 коп. - заборгованість за відсотками.

Суд звертає увагу, що заочним рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.11.2014 року в задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 24.09.2014 року в розмірі 106 233 грн. 60 коп., з яких: 58 987 грн. 24 коп. - тіло кредиту та 47 246 грн. 36 коп. - відсотки, відмовлено у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.05.2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилено, заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.11.2014 року залишено без змін.

У якості підтвердження факту наявності заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 31.07.2015 року позивачем АТ «Дельта Банк» надано копію кредитного договору № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03.07.2006 року (а.с.6-9), заяву на видачу готівки № 343_19 від 05.07.2006 року (а.с. 10), розрахунок підписаний директором з питань кредитування Департаменту процедур на здійснення тимчасової адміністрації Шидлось Е.В. (а.с. 11), договір купівлі-продажу прав вимоги з додатком № 1 (а.с. 15-21).

Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Суд наголошує, що переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу наявної заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором.

Суд не може взяти до увагу у якості належного та допустимого доказу наявної заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем на одному аркуші розрахунок, оскільки останній має загальну інформацію щодо наявної заборгованості та не містить в собі даних щодо періодів нарахування відсотків за кредитом, їх розміри та початок нарахування, сум обов`язкових періодичних платежів, розміри їх сплати чи то відсутності їх сплати зі сторони відповідача, тощо.

Надана позивачем копія кредитного договору № 32ДС/2/2006-ССКЛН від 03.07.2006 року та заяву на видачу готівки № 343_19 від 05.07.2006 року не можуть бути розцінені судом, як безумовна підстава наявності заборгованості за вказаним кредитом, а лише вказує на наявність кредитних правовідносин між сторонами.

З огляду на те, що, в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом наявності заборгованості відповідач за кредитним договором, суд приходить до висновку, що наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Слід також зауважити, що згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 судам роз`яснено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином підставами для відмови в позові у зв`язку з пропуском позовної давності є наступні факти: доведеність порушення цивільного права або інтересу, за захистом якого особа звернулася до суду, закінчення перебігу встановленого законодавством строку звернення до суду, відсутність поважних причин його пропуску, заява сторони у справі про застосування позовної давності.

Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову.

За правилами ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

При цьому відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Оскільки судом встановлено необґрунтованість позовних вимог АТ «Дельта Банк» та відсутність підстав для його задоволення, суд не приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_1 щодо спливу строку позовної давності.

Враховуючи, що станом на день подання позовної заяви позивача було звільнено від сплати судового збору та те, що в задоволенні позовних вимог АТ «Дельта Банк» відмовлено у повному обсязі, суд вважає за необхідне в силу ст. 141 ЦПК України віднести судові витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 551, 610, 624, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 76, 89, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у повному обсязі.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Дельта Банк», юридична адреса - 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. № 36-Б, код за .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Суддя Н.О. Хацько