05 серпня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Гусинського М.О.,
при секретарі - Мірошниченко В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
18.04.2019 р. до Слов`янського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок зі всіма господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.1988 року. Вищевказане свідоцтво було зареєстроване позивачем 04.07.1988 року у КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська Донецької області. Також, позивачу на праві приватної власності належить дві земельні ділянки, загальною площею 0,1556 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0.1000 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,0556 га.
10.07.2012 року у житловому будинку АДРЕСА_1 було зареєстровано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується записами у прибудинковій книзі на вищевказаний будинок. Фактично, з 01.08.2012 року по теперішній час, відповідач у вищевказаному домоволодінні не проживає, його особисті речі у будинку відсутні, поштова кореспонденція на його ім`я на цю адресу не надходить, його фактичне місце проживання не відоме.
У зв`язку з тим, що відповідач вже більше 81 місяця фактично не проживає у будинку, що належить позивачу, не є членом її родини, не виявив ніякого бажання зняти себе з реєстрації місця проживання, позивач змушена звертатися до суду. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Прокопцев С.В. не з`явилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягали, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідачів про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки та виклики за останньою відомою адресою місця реєстрації відповідачів, однак в судове засідання вони так і не з`явились. У зв`язку із цим, про місце, дату та час розгляду справи відповідач був повідомлен через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Втім, відповідач ОСОБА_2 не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:
ОСОБА_1 є власницею житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 25.03.1988 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № І-872. 04.07.1988 року вищевказаний будинок був зареєстрований на праві особистої власності за ОСОБА_1 у КП «БТІ» м. Слов`янська (а.с.9).
Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 25.04.2001 року, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, загальною площею 0,1556 га, розташована на території Слов`янської міської ради, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства (а.с.15).
Відповідно до записів погосподарської книги, з 10.07.2012 року ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 (а.с.17-20).
Втім, згідно з актом № 57 від 08.04.2019 року, виданим керівником комітету громадськості мікрорайону «Східний» м. Словянська, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично з 01.08.2012 року по теперішній час у вищевказаному будинку не проживає, його особисті речі у будинку відсутні (а.с.21).
Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а ОСОБА_2 потрібно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , з наступних причин: відповідач ОСОБА_2 дійсно не мешкає у будинку АДРЕСА_1 більш одного року та не є власником цього домоволодіння, тому згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України, він втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6-10, 12-14, 14, 81, 223, 259, 263 265, 273, 280-281 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 г. „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя Слов`янського міськрайонного суду М.О. Гусинський