Справа № 2-381/11
Провадження № 4-с/550/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року смт.Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Антонова А.А., за участю секретаря судового засідання Бондаренко Т.В., скаржника ОСОБА_1 , представника скаржника адвоката Леонтенка В.В., стягувача ОСОБА_2 , представника стягувача адвоката Новицького В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Коцького Юрія Валентиновича та на дії начальника Київського відділу Державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Міщаніна Олександра Володимировича, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Київського відділу Державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - ВДВС) Коцького Ю.В. та на дії начальника ВДВС Міщаніна О.В., яка обґрунтована тим, що в провадженні державного виконавця Коцького Ю.В. перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 13.01.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 доходу на утримання 2 неповнолітніх дітей. З вересня 2013 р. він регулярно сплачує аліменти. 06.12.2018 р. працівниками поліції у нього було вилучено водійське посвідчення у зв`язку з наявністю тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами, яке було встановлено державним виконавцем, до повного погашення заборгованості по сплаті аліментів. З цього приводу він звернувся до ВДВС по питанню проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, надавши квитанції у підтвердження сплати ним аліментів, та зняття тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, але отримав відмову. Просив визнати протиправною бездіяльність державного виконавця ВДВС Коцького Ю.В., зобов`язавши останнього долучити до матеріалів виконавчого провадження копії квитанцій про сплату ним аліментів у 2013-2018 р.р., здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням наданих ним квитанцій, зняти тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; визнати протиправними дії начальника ВДВС Міщаніна О.В. щодо визначення заборгованості зі сплати аліментів скаржником.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Державний виконавець ВДВС Коцький Ю.В. та начальник ВДВС Міщанін О.В. про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явились, надали суду відзиви на скаргу аналогічного змісту, в яких зазначили, що зі скаргою вони не згідні та просили в її задоволенні відмовити, а справу розглянути в їх відсутності. У відзивах зазначено, що у ВДВС дійсно перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання 2 неповнолітніх дітей. На звернення скаржника від 17.01.2019 р. йому була надана відповідь, в якій було зазначено його розмір заборгованості зі сплати аліментів. Надані скаржником квитанції про переказ грошових коштів не були взяті до уваги, т.я. в них відсутнє призначення платежу "аліменти". Вважають, що перераховані скаржником за зазначеними квитанціями стягувачу ОСОБА_2 грошові кошти можуть бути додатковими витратами на утримання дітей, а тому рекомендували скаржнику звернутись з цього приводу до стягувача для узгодження даного питання. ОСОБА_2 надала до ВДВС заяву, в якій підтвердила отримання від скаржника 30 000 грн. в рахунок сплати аліментів, а тому ВДВС був проведений перерахунок заборгованості по сплаті аліментів. У зв`язку із наявністю боргу по сплаті аліментів ОСОБА_1 були встановлені тимчасові обмеження. Зазначають, що ОСОБА_1 не оскаржує розрахунок заборгованості зі сплати аліментів.

ОСОБА_2 , стягувач у виконавчому провадженні, в судовому засіданні повідомила, що на її користь ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на утриманні неповнолітніх дітей. Він перераховував їй кошти, з яких частина (30 000 грн.) була аліменти, а інша частина коштів - це подарунки їй та їх дітям, а також це допомога на додаткові витрати на дітей, які хворіють і потребують постійного лікування, що тягне за собою додаткові витрати, про що вона повідомила до ВДВС. Просила в задоволенні скарги відмовити.

Представник ОСОБА_2 просив в задоволенні скарги відмовити.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, стягувача та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга та заперечення інших учасників справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

В провадженні ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 32731630 по виконанню виконавчого листа від 13.01.2012 р. № 2-381, виданого Чутівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.10.2011 р. і до досягнення дітьми повноліття.

06.12.2018 р. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, був зупинений працівниками поліції, які у зв`язку з наявністю тимчасового обмеження у праві керувати ОСОБА_1 транспортними засобами, яке було встановлено державним виконавцем, вилучили у нього водійське посвідчення.

З приводу обмеження його прав ОСОБА_1 звернувся до ВДВС, де ознайомився з постановою про встановлення тимчасових обмежень, яка була ухвалена 06.07.2018 р. державним виконавцем ВДВС по виконавчому провадженню ВП № 32731630, у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів.

17.01.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до державного виконавця ВДВС Коцького Ю.В. з клопотанням від 26.12.2018 р., в якому просив зробити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, до якого додав копії квитанцій про сплату аліментів у 2013-2018 р.р.

Листом від 25.01.2019 р. № 3301 начальник ВДВС Міщанін О.В. надав відповідь на клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2019 р., в якому зазначив, що розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.01.2019 р. становить 112 070 грн. 57 коп. Надані квитанції (заявки фізичних осіб на перерахунок грошових коштів) у зв`язку із відсутністю у них вказівки на призначення платежу "аліменти" до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не включені. З даного питання стягувачу направлений запит.

25.02.2019 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до державного виконавця ВДВС Коцького Ю.В. з листом, в якому повідомив, що він не отримав від ВДВС відповіді на своє клопотання від 17.01.2019 р., а тому просив надати відповідь на нього.

Листом від 05.03.2019 р. № 8612 начальник ВДВС Міщанін О.В. надав відповідь на лист ОСОБА_1 від 25.02.2019 р., в якому повідомив, що розмір заборгованості по сплаті аліментів, згідно проведеного розрахунку станом на 01.03.2019 р., становить 82 268 грн. 91 коп., т.я. ОСОБА_2 повідомила, що вона протягом 2013-2017 р.р. отримала 30 000 грн. аліментів від ОСОБА_1 . У зв`язку з наявністю заборгованості зняти тимчасові обмеження не можуть. Одночасно скаржнику було роз`яснено, що спори стосовно розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" визначений порядок стягнення аліментів.

У зазначеній статті (в редакції на день ухвалення постанови ВДВС від 06.07.2018 р., якою були встановлені тимчасові обмеження відносно ОСОБА_1 ) визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за 3 місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за 3 місяці.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у п. 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Постанови, зазначені у п. 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного ч. 5 ст. 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у п. 1-4 цієї частини, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; 2) використання боржником транспортного засобу у зв`язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; 3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; 4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 3 місяці, виконавець роз`яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяці, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

У ст. 195 СК України визначено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до п. 3 та 4 розділу XVI "Особливості виконання рішень про стягнення аліментів" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі - Інструкція):

- п. 3: у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження;

- п. 4: виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісячно та у випадках, передбачених ч. 4 ст. 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 СК України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим документом, пред`явленим до виконання, утримання аліментів не проводилося у зв`язку з розшуком боржника, стягнення аліментів має здійснюватись за весь період незалежно від установленого десятирічного строку та досягнення повноліття особою, на утримання якої присуджені аліменти. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 , який суду повідомив, що він протягом 2013 - 2017 р.р. працював за кордоном України, а після цього перебував в Україні, та весь цей час самостійно сплачував аліменти, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів державному виконавцю за зазначений період не надавав.

ОСОБА_1 надав суду в якості доказів сплати ним аліментів за виконавчим листом на утриманні своїх 2 неповнолітніх дітей:

- заяви фізичної особи про переведення грошових коштів та доручення на здійснення переказу грошових коштів щодо переведення ним грошових коштів з Російської Федерації, де відправником цих коштів зазначений він, а їх отримувачем - ОСОБА_2 , але у даних заявах відсутні зазначення, що ці кошти є саме аліментами;

- заяви фізичної особи про переведення грошових коштів та доручення на здійснення переказу грошових коштів щодо переведення ним грошових коштів з Російської Федерації, де відправником цих коштів зазначений він, а їх отримувачем - ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 197, 199, 202, 203, 204), але у даних заявах відсутні зазначення, що ці кошти є аліментами;

- заява на відправку переказу, який здійснений в Україні, де відправником коштів є ОСОБА_6 а їх отримувачем - ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 212), в якій є позначка, що це "Матеріальна допомога";

- квитанції про перерахунок грошових коштів та заяви на відправку коштів, які здійснені в Україні, де відправником коштів є ОСОБА_6 а їх отримувачем - ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 211, 212, 214, 215);

- заяви на відправлення коштів та квитанції про перерахунок грошових коштів, які здійснені в Україні, де відправником цих коштів є ОСОБА_7 , а їх отримувачем - ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 213, 216, 217).

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 надав в якості доказу щодо сплати ним аліментів платіжні документи, відповідно до яких не він, а треті особи ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ), зробили перекази ОСОБА_2 , а також надав документи щодо переказу ним коштів ОСОБА_5 , що не є підтвердженням сплати ним аліментів на утримання дітей.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що в заявах фізичної особи про переведення грошових коштів та в дорученнях на здійснення переказу грошових коштів не передбачено зазначення призначення платежу, т.я. в дорученнях на здійснення переказу грошових коштів (т. 1 а.с. 145, 146, 156, 169, 170, 179, 180, 181, 184, 185, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 194, 195, 196, 198, 200, 201, 205, 206, 207, 209, 210) є графа "Додаткова інформація, мета переказу", в якій зазначено "Приватний переказ" або "Матеріальна допомога" або "МР" або "Подарунок" або "Допомога" або "Поточні витрати".

Суд вважає, що ОСОБА_1 мав можливість вказати у даних платіжних документах мету (призначення) переказу саме "Аліменти", але цього він не зробив, а зазначав інші призначення переказів. Отримавши на руки платіжні документи про переказ ним грошових коштів, скаржник не оспорював визначені у цих документах мету (призначення) переказів.

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України, державний виконавець зробив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 , що вбачається з листів ВДВС. Згідно листа ВДВС від 25.01.2019 р. № 3301 розмір заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.12.2018 р. становить 109 031 грн. 57 коп., а згідно листа від 05.03.2019 р. № 8612 розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.12.2018 р. зменшився і становить 82 268 грн. 91 коп., т.я. ОСОБА_2 надала заяву у підтвердження того, що протягом 2013-2017 р.р. вона отримала від ОСОБА_1 аліменти в сумі 30 000 грн., і дана сума була врахована при проведенні розрахунку заборгованості.

В судовому засіданні стягувачка ОСОБА_2 підтвердила, що вона дійсно отримувала від ОСОБА_1 переказами грошові кошти, повідомивши, що ці кошти надходили в якості подарунків як їй так і їх дітям, а також в якості допомоги на додаткові витрати на дітей у зв`язку з їх хворобами.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи викладене, суд вважає, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник спір стосовно розміру аліментів, які сплатив останній на утримання своїх неповнолітніх дітей за виконавчим листом, який повинен бути вирішений судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що державний виконавець ВДВС Коцький Ю.В. не вчинив протиправних дій щодо розгляду клопотання боржника ОСОБА_1 , а начальник ВДВС ОСОБА_8 не здійснив протиправних дій щодо визначення заборгованості зі сплати аліментів боржнику ОСОБА_1 , а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючи ст.ст. 2, 10-13, 76-83, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 185, 195 СК України, ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копію ухвали суду надіслати протягом 2 днів з дня її складення у повному обсязі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення (відповідно до ст. 354 ЦПК України).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 02 серпня 2019 року

Суддя А. А. Антонов