Справа №487/5385/17
Провадження №22-з/812/84/19 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
13 серпня 2019 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючого Кушнірової Т.Б.,
суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
із секретарем Богуславською О.М.,
- позивача ОСОБА_1 ,
- представника позивача ОСОБА_2 ,
- відповідачки ОСОБА_3 ,
- представника відповідачки ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат по цивільній справі за його апеляційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва ухвалене 16 жовтня 2018 року, суддею цього ж суду Біцюком А.В., у справі №487/5385/17, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, визнання майна особистою приватною власністю,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя.
08 лютого 2018 року ОСОБА_8 звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просила визнати майно особистою приватною власністю та поділити спільно нажите з ОСОБА_1 майно.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 07 травня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2018 року в частині відмови у поділі речей побутового вжитку змінено.

25 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського апеляційного суду із заявою щодо розподілу судових витрат.

На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказував на те, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвалою від 22 січня 2019 року по даній справі призначалася судова товарознавча експертиза.

За проведення вказаної експертизи ОСОБА_1 сплатив грошові кошти в розмірі 7 614 грн., однак постановою Миколаївського апеляційного суду від 07 травня 2019 року питання щодо розподілу сплачених коштів Апеляційним судом не вирішено.

Перевіривши наведені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог покладаються судові витрати, пов`язані із розглядом справи.

Пунктом 8 ч.2 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно із пунктами 1.9, 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/15 у випадках, передбачених законодавством, експертною установою надсилається рахунок вартості робіт за проведення експертиз (експертних досліджень). У випадку невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.

Відповідно до п. 45 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов`язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (стаття 7 Закону України "Про судову експертизу"). Після закінчення розгляду справи витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК ( ст. 141 ЦПК України в чинній редакції)..

Відповідно до п. 35 Постанови, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (ст. 141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 22 січня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у справі було призначено судову товарознавчу експертизу, оплату за яку було покладено на ОСОБА_1 .

В матеріалах справи міститься копія рахунку Миколаївського НДЕКЦ МВС України № 20 від 30 січня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 про оплату 7 614 грн. за проведення товарознавчого дослідження (т. 1 а.с.198).

10 квітня 2019 року до Апеляційного суду надійшов висновок експерта Миколаївського НДЕКЦ МВС України № 56 від 05 квітня 2019 року, складений експертом Коваленко М.В. , за виконання якого ОСОБА_1 сплатив 7 614 грн.

Крім того, ОСОБА_1 додатково надав до Апеляційного суду квитанцію від 15.02.2019 року, згідно з якою ним сплачено за проведення експертизи 7 614 грн.

Наведені докази свідчать про те, що вказані витрати понесені саме позивачем ОСОБА_1 , однак питання щодо розподілу цих витрат у постанові від 07 травня 2018 року Апеляційним судом помилково не було вирішене.

Тому, враховуючи часткове задоволення позову та апеляційної скарги ОСОБА_1 у даній справі (34%), відповідно до ст. 141 ЦПК України вказані витрати необхідно розподілити пропорційно, стягнувши із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 588 грн. 76 коп. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2 588 грн. 76 коп. витрат, повязаних з проведенням судової експертизи по справі.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

_______________________________________________

Повний текст судового рішення виготовлено _ 14.08. 2019р.