Дата документу 20.08.2019 Справа № 318/2105/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №318/2105/18 Головуючий у 1 інстанції: Васильченко В.В.
Провадження № 22-ц/807/1796/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам`янсько-Дніпровська районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кам`янсько-Дніпровська районна державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та житлового будинку, яки розташовані в АДРЕСА_1 . Спадкоємцем за законом була дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначав, що після смерті його мати ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та житлового будинку, які розташовані в АДРЕСА_1 .

Після її смерті залишився спадкоємець першої черги за законом, її син ОСОБА_1 (позивач по справі), що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від виданого Великобілозерським сіль ЗАГС, Кам`янсько -Дніпровського району Запорізької області. Проте, після звернення до Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори Запорізької області про отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, завідувач нотаріальної контори повідомив позивачу, що йому відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю повного пакету документів, які б посвідчували право власності на житловий будинок та земельну ділянку яки знаходяться за вказано вище адресою.

Посилаючись на те, що він не має змоги в належний спосіб та належним чином оформити спадщину на житловий будинок, оскільки його мати за життя не оформила свої спадкові права і не зареєструвала право власності на житловий будинок у відповідному органі реєстрації, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку з житловим будинком та господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері - ОСОБА_4 .

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись із вказаними рішенням ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2019 року, та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило, що в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

12 липня 2019 року на адресу апеляційного суду від Виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області надійшла заява, в якій зазначено, що відповідач по справі не заперечує проти розгляду справи за відсутністю представника сільської ради.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не має права вирішувати питання про прийняття спадщини після смерті своєї матері, оскільки цю спадщину прийняв його брат ОСОБА_5 .

Зазначений висновок суду є вірним, та таким, що узгоджується з матеріалами справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області складено відповідний актовий запис №82 (повторне свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 24.10.2017р. а.с. 7).

Згідно листа Кам`янсько-Дніпровської державної нотаріальної контори встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявою про прийняття спадщини, видачу свідоцтва ніхто не звертався, спадкова справа не заведена (а.с. 47).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.02.2018 року, ОСОБА_3 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 з 1963 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначено також, що на день смерті разом із ним проживала його дружина ОСОБА_4 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , про що виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області складено відповідний актовий запис №82 (повторне свідоцтво про смерть НОМЕР_3 від 24 .10.2017 р. а.с. 7, зворот).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 30.10.2017 року, ОСОБА_4 мешкала за адресою: АДРЕСА_2 з 1963 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено також, що на день смерті вона проживала одна. (а.с. 8).

Відповідно до змісту статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, як вбачається з копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття всієї спадщини звернувся ОСОБА_5 (а.с. 49).

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 .

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду, щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 звертався із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 .

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 43 ЦПК України встановлює перелік прав та обов`язків учасників справи, серед яких, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Проте, в порушення вищенаведених вимог, ОСОБА_6 в позовній заяві взагалі не зазначено про ОСОБА_5 , в той час, коли з листа виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області та заяви про прийняття спадщини вбачається, що вони проживали за однією адресою у будинку АДРЕСА_3 (а.с. 49, 69).

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін та диспозитивність.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Також, вірно зазначено судом першої інстанції, що в матеріалах справи взагалі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження права власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на земельну ділянку з житловим будинком та господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_2 .

Так, під час перегляду рішення апеляційним судом, представником позивача ОСОБА_2 було заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи, зокрема довідки МУ Держгеокадастру у Кам`янько-Дніпровському районі та м. Енергодар про те,що земельна ділянка АДРЕСА_2 не сформована та довідки виконавчого комітету Водянської сільської ради Кам`янськ-Дніпровського району Запорізької області та копію по господарської книги, з якої вбачається, що домогосподарство,яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином в справі відсутні докази того,що спірний будинок є об' єктом нерухомості у розумінні вимог цивільного законодавства і входить до спадкової маси.

До того ж, колегія звертає увагу, що ОСОБА_6 в своїй позовній заяві, на підтвердження того, що він є сином ОСОБА_4 , посилався на свідоцтво про народження НОМЕР_1 , яке також відсутнє в матеріалах справи. Отже в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази на підтвердження родинних зв`язків ОСОБА_6 зі спадкодавцями.

На підставі вищенаведеного, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 лютого 2019 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21 серпня 2019 року.

Головуючий

Судді: