Справа № 485/320/19
Провадження № 2/485/452/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

У позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Однак, правовстановлюючий документ на вище вказану земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії МК від 01.09.1993 року не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не скріплений печаткою того органу чи посадової особи, яка видала документ, а саме Снігурівською міською радою, у зв"язку з чим Снігурівською державною нотаріальною конторою їй відмовлено в оформленні спадкових прав.

Враховуючи наведене, а також те, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0864 га, за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Учасники процесу у підготовче засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача згідно з поданою заявою просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Снігурівка Миколаївської області померла матір позивачки ОСОБА_2 , про що 09 лютого 2016 року в Книзі реєстрації смертей Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області вчинено актовий запис №45 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0864 га, кадастровий номер :39:077:0021 , за адресою АДРЕСА_1 , яка їй належала на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії МК , виданого Снігурівською міською Радою народних депутатів 01 вересня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №782 (а.с.12). Вказане також підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 29.08.2018 року (а.с.14-16).

Згідно листа начальника Відділу у Снігурівському районі Головного управління Держземагенства у Миколаївській області Бульби І.О. від 29.08.2018 року №1128/179-18 "Про уточнення площі земельної ділянки", поземельна книга на дану земельну ділянку відкрита на підставі відомостей Державного реєстру земель та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки. Площа земельної ділянки згідно внесених до Державного земельного кадастру відомостей 0,0864 га. Тоді, як згідно витягу з Державного земельного кадастру №НВ-018 від 29.08.2018 року про земельну ділянку, яка належала ОСОБА_2 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №782 від 01.09.1993 року, площа земельної ділянки 0,0899 га. Невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель (державному акті) та витязі з Державного земельного кадастру не є помилкою і пояснюється уточненню та зміною методів підрахунку (а.с.17).

За життя, 14 вересня 1993 року, ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Середою Н.І., згідно з яким заповіла все належне їй майно порівну: синові ОСОБА_3 , дочкам ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , та синові ОСОБА_6 , кожному по 1/4 долі (а.с.41).

На підтвердження родинних відносин позивачкою ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) надано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 25 серпня 1954 року за актовим записом №175 (а.с.19); копію свідоцтва про укладення шлюбу з гр. ОСОБА_8 серії НОМЕР_5 , виданого 30 жовтня 1976 року за актовим записом №148 (а.с.19); копію свідоцтва про розірвання шлюбу з гр. ОСОБА_8 серії НОМЕР_6 , виданого 11 жовтня 2005 року за актовим записом №192 (а.с.20); копію свідоцтва про шлюб з гр. ОСОБА_9 серії НОМЕР_7 , виданого 10 січня 2006 року за актовим записом №1 (а.с.21).

Згідно з копією спадкової справи №255/2016, заведеної в Снігурівській державній нотаріальній конторі 06 липня 2016 року після смерті ОСОБА_2 (а.с.35-49), позивачка прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом на підставі поданої нею заяви протягом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, яку зареєстровано в книгу обліку спадкових прав за №576.

Спадкоємці за заповітом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 подали до нотаріальної контори письмові заяви про відмову у прийнятті спадщини після смерті спадкодавця на користь позивачки ОСОБА_1 Інші спадкоємці відсутні.

21 серпня 2018 року державним нотаріусом Березнегуватської державної нотаріальної контори Нікурадзе Т.В. - ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №8.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

По положенню ст.ст.1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

29 червня 2018 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори Коваль Ю.В. винесла постанову, якою відмовила ОСОБА_1 у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розміром 0,0899 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , у зв"язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії МК без № не скріплений печаткою того органу чи посадової особи, яка видала документ (а.с.4).

За п.3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

У відповідності до ст.126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення земельних правовідносин) право власності на земельну ділянку посвідчувалось державним актом.

Відповідно до п.2.4, 2.5, 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку (в редакції на час видачі акту спадкодавцю) в державному акті усі записи мають бути зроблені чітко і акуратно, помарки і виправлення не допускаються. Державний акт підписується головою відповідної місцевої ради і скріплюється гербовою печаткою. Сторінку державного акта із зображенням плану земельної ділянки підписує інженер-землевпорядник. Державні акти на право приватної власності на землю видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною радою, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Зі змісту п. п. 4.1, 4.2, 4.4 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів за № 325 від 22 червня 2009 року слідує, що виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення орфографічних або технічних помилок на стадії заповнення, підписання та реєстрації бланка, такий комплект бланків вважається зіпсованим і землевласнику (землекористувачу) за його заявою (клопотанням) видається новий державний акт.

У зв`язку із набуттям чинності з 01 січня 2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" позивач не може поновити чи отримати дублікат правовстановлюючого документу на земельну ділянки у позасудовому порядку.

При цьому, фактична належність спадкодавцю спірного майна підтверджується Архівним витягом рішення виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів від 03.08.1993 року №215 "Про передачу присадибних земельних ділянок на праві приватної власності", про передачу ОСОБА_2 присадибної земельної ділянки на праві приватної власності, площею 0,0899 га, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до витягу з додатка 1 до розпорядження голови Миколаївської обласної державної адміністрації 21.05.2016 №197-р, у переліку вулиць, які перейменовуються, визначено про перейменування вулиці Карла Маркса на вулицю Гетьмана Сагайдачного (а.с.52-на звороті).

Крім того, померлій ОСОБА_2 належав житловий будинок, що розташований на спірній земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом та технічного паспорту на житловий будинок (а.с.6-11).

Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 21 серпня 2019 року, відомості про право власності, заборону відчуження, іпотеку вказаної земельної ділянки відсутні (а.с.51).

За даними витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованої спеціалістом відділу у Снігурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області Черепій О. , нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 104973,47 грн. (станом на 01.01.2018 р.) - а.с.18.

Остільки, позивач довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 200, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0864 га, кадастровий номер :39:077:0021 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі Державного акту серії МК , виданого Снігурівською міською Радою народних депутатів 01 вересня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №782, площею 0,0899 га.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 21.08.2019 року.

Суддя