Справа № 482/703/18
Номер провадження 2/482/6/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Мозгової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виробничого підприємства „Оазис", третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний підприємець Воропаєв Віталій Валерійович про стягнення коштів попередньої оплати товару та зустрічним позовом Приватного виробничого підприємства „Оазис" до ОСОБА_1 про зобов`язання до прийняття товару шляхом підписання актів приймання товару,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виробничого підприємства „Оазис", в якому просив суд про стягнення з відповідача на його користь коштів попередньої оплати товару - розсадопосадочної машини МРП-2 у зв`язку із її неналежною якістю.

На обґрунтування позову вказав, що на виконання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №199 від 25.11.2016 р. він сплатив ПВП „Оазис" попередню оплату товару - розсадопосадочної машини МРП-2 в сумі 122001,00 грн., після чого відповідач не виконав свої зобов`язання та не передав йому товар належної якості, а він його не прийняв. Вказав, що 29.12.2016 року особисто прибув до відповідача та оглянувши товар виявив невідповідність характеристик товару технічним умовам та ряд технічних дефектів, про що повідомив відповідачу та відмовився його приймати, пославшись на те, що товар непридатний до експлуатації, але відповідач, стверджуючи, що передав товар, від повернення вартості товару відмовився. Позивач у позові, посилаючись на не поставлення йому товару - розсадопосадочної машини МРП-2 взагалі та її неприйняття від відповідача, просить про стягнення внесеної ним в рахунок попередньої оплати товару суми в розмірі 122001,00 грн.

Відповідач, не визнавши заявлені позовні вимоги, стверджуючи у відзиві на позов про отримання позивачем товару - розсадопосадочної машини МРП-2, доставлену перевізником за рахунок позивача, а також додаткове отримання до цього товару деталей з заводу , звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача, в якому просив про зобов`язання ОСОБА_1 до прийняття товару шляхом підписання актів приймання товару - розсадопосадочної машини МРП-2, пославшись на те, що товар був поставлений замовнику - ОСОБА_1 відповідно до умов Специфікації №1 від 25.11.2016 р. автомобільним транспортом перевізника приватного підприємця ОСОБА_3 за рахунок позивача.

Розсадопосадочна машина МРП-2 28.12.2017 р. була доставлена ОСОБА_1 , який вказавши на виявлену ним невідповідність товару технічним характеристикам, не забажав її прийняти та підписати документи, що свідчать про отримання товару, у зв`язку із чим було досягнуто згоди щодо заміни деталей за рахунок заводу, які відповідно до акту здачі-прийняття робіт №НП/25-001438 від 10.02.2017 р. прийняті ОСОБА_1 , незважаючи на що останній відмовляється від підпису документів, які свідчать про прийняття ним товару - розсадопосадочної машини МРП-2.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 стверджує суду про неприйняття ним від відповідача товару - розсадопосадочної машини МРП-2, недоставляння цього товару йому перевізником, а також про те, що 5000 грн., заявлених до стягнення з відповідача, ним малася на увазі не як плата за послуги перевізника, а як витрати на власну поїздку до с. Зміїнець, де ним було оглянуто товар, який ним не прийнято, а у зв`язку із чим йому направлені комплектуючі до розсадопосадочної машини деталі, отримані ним поштою, йому невідомо.

У відзиві на зустрічну позовну заяву позивач, зазначивши про відсутність його підпису на товарно-транспортній накладній, який би підтвердив факт отримання ним товару від відповідача, не укладення договору на перевезення розсадопосадочної машини МРП-2 з с. Зміїнець до м. Нова Одеса, невизнання ним того факту, що йому було передано та ним отримано розсадопосадочну машину МРП-2, вказує на недоведеність позовних вимог зустрічного позову.

У судове засідання позивач не з`явився, направив до суду свого представника ОСОБА_5 , який під час його присутності в судових засіданнях, позовні вимоги підтримав, проти задоволення зустрічного позову заперечив, суду вказав не недоставляння розсадопосадочної машини МРП-2 позивачу у м. Нова Одеса, відмову від її отримання безпосередньо у с. Зміїнець, а також на те, що причини направлення позивачу поштовим зв`язком інших комплектуючих до розсадопосадочної машини позивачу не відомі.

Представник відповідача Кірова О.М., будучи присутньою в судових засідання проти задоволення позову заперечила, пославшись на його безпідставність, просила про задоволення зустрічного позову.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ПП ОСОБА_7 , залучений до участі у справі судом, під час його допиту підтвердив, що здійснив доставку розсадопосадочної машини МРП-2 позивачу особисто. Зустрівшись із позивачем перед вїздом у м. Нова Одеса, вивантажив за допомогою сторонніх осіб, запрошених позивачем, товар, який мав велику вагу, після чого позивач ОСОБА_8 вказав не те, що поставлений товар його не влаштовує, відмовився підписати документи, які свідчать про прийняття ним відвантаженої розсадопосадочної машини, з приводу чого в його присутності мав телефонну розмову з представником ПВП „Оазис", з яким було погоджено заміну комплектуючих, які його не влаштовували. Після цього сторони погодили, що після отримання Ващенком комплектуючих, останній підпише усі необхідні документи та направить їх поштою, у зв`язку із чим Воропаєв як перевізник лишив відвантажений товар позивачу.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та оцінивши надані ними докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з фактами, визнаними сторонами, та змістом договору купівлі-продажу №199 від 25.11.2016 р., укладеному між ПВП „ОАЗИС" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець), продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця сільськогосподарську техніку та запчастини до неї (товар) згідно Специфікацій, які є невід`ємною частиною даного договору та видаткових накладних на кожну партію товару, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти його на умовах даного договору. Покупець зобов`язався здійснити попередню оплату товару шляхом перерахування грошових коштів ена поточний рахунок продавця в розмірі, визначеному згідно рахунку продавця в строрки, вказані у Специфікаціях.

Також сторони погодили, що якість товару, що постачається продавцем, повинна відповідати умовам, зазначеним у стандартах, технічних умовах, іншій технічній та/або нормативній документації заводу-виробника, а приймання товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, що визначається чинним законодавством.

За даними Специфікації №1 від 25.11.2016 р. до договору купівлі-продажу №199 від 25.11.2016 р. ПВП „ОАЗИС" зобов`язалося передати у власність ОСОБА_1 машину розсадопосадочну МРП-2 (виробництва Білорусь), вартістю 122001,00 грн., здійснивши доставку товару в с. Зміїнець Волинської області до 25.12.2016 р., а покупець зобов`язався оплатити товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця до 02.12.2016 р.

Згідно з п.п.4,5 вказаної Специфікації, доставка товару з с. Зміїнець Волинської області до м. Нова Одеса Миколаївської області здійснюється автомобільним транспортом за рахунок покупця. Передача товару вважається виконаною, а також перехід права власності та ризиків випадкового пошкодження або втрату товару відбувається в момент отримання товару покупцем.

ОСОБА_1 здійснив оплату замовленого ним товару - машини розсадопосадочної МРП-2 на рахунок продавця, що підтверджується рахунком на оплату №553 від 25.11.2016 р. та квитанцією №19586635 від 02.12.2016 р.

Згідно з товарно-транспортною накладною №р1 від 03.01.2017 р., яка не містить підпису ОСОБА_1 про отримання вантажу, ПП ОСОБА_7 за замовленням ОСОБА_1 отримав від ПВП „ОАЗИС" у с. Зміїнець Луцького району Волинської області, вантаж - машину розсадопосадочну МРП-2, вагою 1 г 180 кг, вартістю 122001 грн. з метою доставки у м. Нова Одеса Миколаївської області разом з документами на вантаж: видатковою накладною №13 від 28.12.2016 р., договором купівлі-продажу №199 від 25.11.2016 р., Специфікацією №1 від 25.11.2016 р., комплектуючою відомістю, паспортом МРП 00.000, інструкцією з експлуатації МРП 00.000.

Згідно з поясненнями ПП ОСОБА_7 , допитаного в судовому засіданні, ним було доставлено вантаж машину розсадопосадочну МРП-2 особисто ОСОБА_1 , який від підпису у документах щодо отримання вантажу відмовився до отримання від продавця інших комплектуючих до товару, але товар не повернув.

Ці пояснення узгоджуються з твердженнями відповідача щодо виконання умов договору, поставлення на його виконання товару ОСОБА_1 , за що було отримано оплату в повному обсязі, а також і фактом направлення ОСОБА_1 в додаток до машини розсадопосадочної МРП-2 інших комплектуючих деталей.

Згідно з листом на імя директора ПВП „ОАЗИС" ОСОБА_1 від 09.01.2016 р. вказує на невідповідність вимогам поставленої розсадопосадочної машини МРП-2 вимогам до розсадопосадочних машин, технічним умовам, характеристикам, кресленням, що вказані безпосередньо в супроводжуючих документах (посібник з експлуатації), як встановлено судом - це документи вказані саме у товарно-транспортній накладній №р1 від 03.01.2017 р., яка не містить підпису ОСОБА_1 про отримання вантажу, саме як додаток до вантажу, направленого позивачу, у зв`язку із чим просить повернути сплачені ним кошти в сумі 122000 гн.01коп. та вартість транспортних витрат в сумі 5000 грн.

Експрес-накладною №6923 від 30.01.2017 р. підтверджується отримання ОСОБА_9 , як представником одержувача, від ПВП „ОАЗИС" запчастин.

Таким чином, позивач, не погодившись з комплектацією товару, погодився на його заміну.

Доказів того, що товар містить недоліки які роблять неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, позивачем не надано.

При цьому як стверджується позивачем у позові ним не отримувався товар та вантаж йому взагалі не доставлявся, що спростовується сукупністю досліджених судом доказів.

Товар - машину розсадопосадочну МРП-2 ОСОБА_1 до цього часу продавцю не повернуто, більш того,факт її отримання ним заперечується, що свідчить разом із заявленими позовними вимогами щодо повернення вартості отриманого ним товару, про відсутність умислу на повернення отриманого товару в обмін на повернення виплаченої на виконання договору купівлі-продажу грошової суми.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.. 6 Закону України „Про захист прав споживачів" продавець зобов`язаний надати покупцеві інформацію про товар, а також передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Ст.. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст.ст. 673, 675 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до п. 12 ч. 1 Закону України „Про захист прав споживачів" істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості закріплені ст.. 8 Закону України „Про захист прав споживачів", згідно з частиною першою якої, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Також за правилами ст.. 708 ЦК України, у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Таким чином позивачу надано право вибору: розірвати договір та вимагати повернення оплаченої за товар грошової суми або вимагати заміни товару на такий же товар, або аналогічний, з числа наявних у продавця.

З вимогою про розірвання укладеного між сторонами договору позивач до суду не звертався та, як встановлено судом, прийнявши товар та залишивши його у себе, погодився на заміну комплектуючих розсадопосадочної машини, які були ним отримані на виконання домовленостей із продавцем та виробником товару - ПВП „ОАЗИС" та ПВООО „Техмаш", реалізувавши свої права, визначені ч.1 ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів", але не підписавши жодного документа, що свідчать про отримання ним товару.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з нормами ст.ст. 77, 81 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями ст.ст. 80,89 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, надаючи оцінку усім дослідженим у судовому засіданні доказам у їх сукупності , суд приходить до переконання, що позивач, прийнявши товар та залишивши його у себе, погодився на заміну комплектуючих розсадопосадочної машини, які були ним отримані на виконання домовленостей із продавцем та виробником товару - ПВП „ОАЗИС" та ПВООО „Техмаш", реалізувавши свої права, визначені ч.1 ст. 8 Закону України „Про захист прав споживачів", але не підписав жодного документа, що свідчать про отримання ним товару.

При цьому, як встановлено та вказано вище, позивачем у позові стверджується, що ним не отримувався товар та вантаж йому взагалі не доставлявся, що спростовано сукупністю досліджених судом доказів. Товар - машину розсадопосадочну МРП-2 ОСОБА_1 до цього часу продавцю не повернуто, більш того, факт її отримання ним заперечується, що свідчить разом із заявленими позовними вимогами щодо повернення вартості отриманого ним товару, про відсутність умислу на повернення отриманого товару в обмін на повернення виплаченої на виконання договору купівлі-продажу грошової суми.

Сам по собі факт відсутності у відповідача та третьої особи документів з підписами позивача про поставлення йому обумовленого договором купівлі-продажу №199 від 25.11.2016 р. разом зі Специфікацією № 1 від 25.11.2016 р. товару, не свідчить про неотримання такого товару позивачем з урахуванням обставин, встановлених судом, а порушення правил передачі товару перевізником у зв`язку із відмовою позивача від підпису у товарно-транспортній накладній великогабаритного товару, відвантаженого позивачу, не позбавляє позивача відповідальності за прийнятими на себе зобов`язаннями внаслідок неповернення товару на протязі тривалого строку.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що обраний відповідачем спосіб захисту з урахуванням встановлених судом обставин не суперечить положенням ст. ст. 16,19 ЦК України, зустрічний позов по зобов`язанню ОСОБА_1 як сторони договору до прийняття товару шляхом підписання актів приймання товару - розсадопосадочної машини МРП-2 слід задовольнити, а у первісному позові відмовити за його безпідставністю.

На підставі ст.. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПВП «ОАЗИС» судовий збір в сумі 2643 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до Приватного виробничого підприємства „Оазис", , місце реєстрації за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, вул.. Сонячна, 4, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний підприємець ОСОБА_7 , про стягнення коштів попередньої оплати товару - відмовити.

Зустрічний позов Приватного виробничого підприємства „Оазис", , місце реєстрації за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, вул. Сонячна, 4, до ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про зобов`язання до прийняття товару шляхом підписання актів приймання товару - розсадопосадочної машини МРП-2 - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття товару шляхом підписання актів приймання товару - розсадопосадочної машини МРП-2 із Приватним виробничим підприємством „Оазис", , місце реєстрації за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець , вул. Сонячна, 4.

Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного виробничого підприємства „Оазис", , місце реєстрації за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Зміїнець, вул. Сонячна, 4, судовий збір в сумі 2643 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 26.07.2019 р.

Суддя О.І. Демінська