Справа пр. №2/756/1781/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини у зв`язку з відрахуванням судді ОСОБА_4 зі штату суддів Оболонського районного суду м. Києва.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, 23 грудня 1995 року між нею та відповідачем у справі ОСОБА_3 було укладено шлюб.

У подружжя народилися двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На теперішній час шлюб між сторонами справи розірвано.

Позивач стверджувала, що малолітній ОСОБА_7 страждає на психоневрологічне захворювання, йому встановлено інвалідність, у зв`язку з чим дитина потребує постійного догляду.

Як зазначила у своїй позовній заяві ОСОБА_1 , вона здійснює догляд за сином ОСОБА_7 , що унеможливлює її працевлаштування, а тому потребує матеріальної допомоги.

Покликаючись на норму ст. 88 СК України, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 12 вересня 2018 року, і до 03 липня 2021 року.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що він не має змоги надавати утримання ОСОБА_1 у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

За таких обставин, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши вступні слова позивача та її представника, показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов такого висновку.

23 грудня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, актовий запис №773.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася донька ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 - син ОСОБА_7 (а. с. 7).

За рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року у справі №756/3452/18 шлюб, укладений між сторонами справи, було розірвано (а. с. 11).

За приписами ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" дитиною з інвалідністю є особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист/

Абз. 3-5 ст. 7 цього Закону передбачено, що залежно від ступеня стійкого розладу функцій організму, зумовленого захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, та можливого обмеження життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем внаслідок втрати здоров`я особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Перша група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від міри втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягів потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді. До підгрупи А першої групи інвалідності належать особи з виключно високою мірою втрати здоров`я, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування

Матеріалами справи засвідчується, що малолітній ОСОБА_7 страждає на психоневрологічний розлад, є дитиною з інвалідністю першої групи підгрупи А, відтак потребує постійного догляду (а. с. 25, 137, 144, 145). Відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" ОСОБА_7 отримує державну соціальну допомогу. Мати дитини ОСОБА_1 є законним представником дитини з інвалідністю ОСОБА_7 (а. с. 25).

ОСОБА_7 мешкає з матір`ю ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 .

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 показали, що ОСОБА_1 здійснює постійний догляд за сином ОСОБА_7 , опікується ним, а тому ця обставина унеможливлює її працевлаштування.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 проживає з дитиною з інвалідністю ОСОБА_7 , який не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується ним, вона не може працевлаштуватись, вона потребує утримання. Відповідач ОСОБА_3 може надавати позивачеві таке утримання, позаяк він є чоловіком працездатного віку, на захворювання, які б безумовно виключали можливість його працевлаштування, він не страждає. Інших об`єктивних причин, що перешкоджають ОСОБА_3 знайти роботу судом не встановлено. Неотримання відповідачем за останні два роки доходу від підприємницької діяльності не свідчить про те, що він не може надавати утримання позивачеві як особі, яка проживає з дитиною з інвалідністю ОСОБА_7 , і опікується ним.

Ч. 2 ст. 88 СК України передбачено, що розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч. 1 ст. 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

За положеннями ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Ураховуючи стан здоров`я відповідача ОСОБА_3 , його матеріальне становище, зокрема те, що з нього стягуються аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_7 , відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання ОСОБА_1 , має становити 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, починаючи з 12 вересня 2018 року

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 704,80 грн в дохід держави.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись до ст. ст. 80, 88 України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно протягом усього часу проживання ОСОБА_1 з дитиною з інвалідністю - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та опікування ним, починаючи з 12 вересня 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2019 року