ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/1854/19

Провадження № 22-ц/818/3143/19

14 серпня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Котелевець А.В., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»

відповідачі ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 березня 2019 року в складі судді Штих Т.В. по справі № 638/1854/19 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист права кредитора шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року АТ «РАйффайзен Банк Аваль» звернулось до суд з позовом з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист права кредитора шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку.

Одночасно з позовною заявою АТ «РАйффайзен Банк Аваль» подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що 09 червня 2006 оку між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №014/02-1/2230-06, згідно умов якого відповідачу надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 100000 доларів США строком 09 червня 2016 року.

Заборгованість ОСОБА_1 є суттєвою та становить - 158 500 доларів США 26 центів (без урахування пені), а обставини, що призвели до виникнення заборгованості вказують на неплатоспроможність Боржника та намір уникнути від сплати кредитної заборгованості. Боржник не виконує взяті на себе боргові зобов`язання, відмовляється від пропонованих програм рефінансування, припинив відповідати на телефонні дзвінки працівників банку, тощо.

Вважають, що є підстави забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно Боржника, що належить йому на праві приватної власності.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на гараж за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 березня 2019 року заяву АТ «РАйффайзен Банк Аваль» залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що майно, на якез аявник просить накласти арешт, не є предметом розгляду в суді, необхідність вжиття заходів забезпечення позову не випливає зі змісту позовних вимог та особливостей спірних правовідносин. Також, позивачем не надано відомостей про вартість майна, а тому перевірити співмірність заявлених позовних вимог та вимог про забезпечення позову не вбачається можливим.

В апеляційній скарзі АТ «РАйффайзен Банк Аваль» просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Сума заборгованості є значною, а у Банку немає можливості здійснити оцінку майна за відсутності правовстановлюючих документів, тому висновок суду про можливу неспівмірність суми заборгованості з вартістю нерухомого майна є необгрунтованим. Не зазначення ціни майна не є підставою для відмови у вжитті заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з тих обставин, що майно, на яке просить накласти арешт Банк, не є предметом розгляду, відсутні відомості про його вартість майна, а тому неможливо встановити співмірність заявлених позовних вимог та заходів забезпечення позову.

Повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із пунктом 5 частини першої та частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні бути реалізовані лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову АТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначає, що заборгованість позичальника є суттєвою 158500,26 доларів та у зв`язку з його ухиленням від виконання зобов`язань за кредитним договором наявні підстави для забезпечення позову та накладення арешту на належне йому нерухоме майно- гараж № АДРЕСА_2 .

На підтвердження права власності на спірне майно Банком надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості нерухоме майно. Згідно даного витягу гараж АДРЕСА_2 за АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу №1-6299, 20 серпня 1993 року, дублікат видано 10 ХДНК 19 жовтня 2004 року №1456.

Інших даних щодо особи власника РНКПО, місце проживання, паспортні дані тощо, за яких можно беззаперечно ідентифікувати особу витяг не містить. Копії договору щодо набуття права власності з зазначенням даних щодо ОСОБА_1 виділені матеріали справи не містять.

Отже встановити, що ОСОБА_1 , який зазначений власником гаражу згідно витягу є саме позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором, про стягнення заборгованості за яким пред`явлено позов не вбачається можливим.

З виділених матеріалів справи вбачається, що відповідач проживає за іншою адресою АДРЕСА_4 ніж місцерозташування гаражу.

Спірний гараж не було передано в іпотеку в забезпечення виконання кредитних зобов`язань, даних щодо належності нерухомого майна кредитний договір не містить.

Тобто, достеменно вважати, що саме відповідачу належить спірне майно, щодо якого Банк просить вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту не можна.

За таких обставин підстав для задоволення заяви позивача не вбачається, оскільки вжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав інших осіб.

Ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на гараж АДРЕСА_2 з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 березня 2019 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на гараж відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 серпня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: А.В. Котелевець

І.С. Сащенко