Провадження № 2/643/885/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді - Букреєвої І.А., за участю секретаря - Воловод К.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, як вдаваний правочин,-

встановив:

В провадженні перебувають матеріали справи за вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та дату повідомлялися належним чином.

Від представника відповідача ОСОБА_4 надійшла заява, у якій вона просить суд розглядати справу за відсутності відповідача та його представника, просить суд залишити без розгляду позовну заяву, оскільки позивач повторно не з`явилась у судові засідання та не повідомляла про причини своєї неявки.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою суду від 12.02.2019 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 10.04.2019.

В судове засідання 10.04.2019 належним чином повідомлений позивач не з`явилась, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 18.06.2019.

В судове засідання 18.06.2019 належним чином повідомлений позивач не з`явилась, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 14.08.2019.

В судове засідання 14.08.2019 належним чином повідомлений позивач знову не з`явилась, жодних клопотань або заяв не подавала, не просила суд розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд зазначає, що заява про розгляд справи за відсутності позивача в матеріалах справи відсутня.

Одними із основних засад (принципів) цивільного судочинства, відповідно до п. п. 10,11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 статті 121 ЦПК України передбачено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.

За змістом ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог діючого законодавства суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду у випадку, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи,поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

На адресу позивача та її представника направлялись судові повістки про виклик у судові засідання, однак конверти повертались до суду без вручення.

У позовній заяві позивачем зазначено адресу для листування: АДРЕСА_1 . Інформація про зміну адресу місця проживання позивача до суду не надходила.

Суд враховує, що ОСОБА_1 отримувала кореспонденцію від суду за вказаною адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 39).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач та її представник вдруге поспіль не з`явилися у судове засідання, не повідомили суду про причини своєї неявки, не подавали заяви про розгляд справи за їх відсутності, незважаючи на те, що саме позивач звернулась до суду з позовом та раніше отримувала кореспонденцію від суду і саме позивач повинна проявляти інтерес до розгляду справи. Ці обставини свідчать про те, що позивач втратила процесуальний інтерес у розгляді її позову.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Частиною 2 ст. 257 ЦПК України передбачено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 257 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, як вдаваний правочин залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, вона має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Букреєва