РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Рівне

Справа № 562/3040/17

Провадження № 22-ц/4815/888/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Шимківа С.С., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Акціонерне товариство "Полтава-Банк", ОСОБА_2 ,

за участю представників: відповідача, ПАТ "Полтава-Банк",

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Полтава-Банк," ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області в складі судді Мички І.М. від 19 березня 2019 року, проголошене в 14 год. 02 хв. в м. Здолбунів, дата складання повного судового рішення - 25 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, ПАТ "Полтава-Банк" про визнання незаконними рішень про проведення державної реєстрації права власності, частково недійсним договору іпотеки та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Позов мотивує ти, що об`єкти нерухомого майна, а саме: житловий будинок площею 117,8 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0668 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 належали йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу № 2873 від 17.10.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Банацькою Л.І.

15.07.2014 року для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 4 від 15.07.2014 року, між ним та ПАТ "Полтава-Банк" було укладено іпотечний договір № 463, відповідно до п.1.1 якого він передав в іпотеку житловий будинок площею 117,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0668 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Пунктом 3.4 Іпотечного договору від 15.07.2014 року сторони передбачили, що у відповідності до ст.36 Закону України "Про іпотеку" цей пункт договору (застереження) є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель згідно із ст.37 Закону України "Про іпотеку" набуває право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором (основним зобов`язанням).

Зазначає, що після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна йому стало відомо, що державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є. було прийнято рішення індексний номер 30938260 від 15.08.2016 року про державну реєстрацію права власності за ПАТ "Полтава-Банк" на об`єкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 : - житловий будинок загальною площею 117,8 кв.м, житлова - 58,1 кв.м.; - нежитлова будівля гаражу (Б); - нежитлова будівля сараю (б); - нежитлова будівля сараю (Д); - огорожа, № 2; - замощення, 1.

Крім того, вказаним державним реєстратором було прийнято рішення індексний номер 30938529 від 15.08.2016 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0668 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за ПАТ "Полтава-Банк".

Вважає вказані рішення державного реєстратора незаконними, оскільки при прийнятті документів для реєстрації права власності за договором іпотеки, банком не було подано державному реєстратору всіх документів, передбачених п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 26.12.2015 року № 1127.

Державний реєстратор не перевіряв наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Також, ПАТ "Полтава-Банк" не було надано державному реєстратору звіт про оцінку вартості іпотечного майна

Доводить, що п 3.4 Іпотечного договору від 15.07.2014 року в частині встановлення вартості предмета іпотеки на власний розсуд іпотекодержателем є недійсним, оскільки суперечить ч. 3 ст.37 Закону України "Про іпотеку".

Просив визнати незаконними та скасувати рішення Реєстраційної служби Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради №30938260 та №30938529 від 15.08.2016 року, визнати недійсним п 3.4 Іпотечного договору від 15.07.2014 року в частині встановлення вартості предмета іпотеки на власний розсуд іпотекодержателем, а також витребувати на його користь із незаконного володіння ПАТ "Полтава-Банк" об`єкти нерухомого майна житловий будинок площею 117,8 кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

17.01.2018 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву, в якій просив його позовні вимоги в частині визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна із чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 позовні вимоги в частині визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

Крім того, 15 лютого 2018 року протокольною ухвалою Здолбунівського районного суду за клопотанням позивача змінено процесуальний статус ПАТ "Полтава-Банк" з відповідача на третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2018 року до участі в даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 .

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2019 року визнано незаконними та скасовано рішення державного реєстратора Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є. про проведення державної реєстрації права власності індексні номера 30938260 та 30938529 від 15.08.2016 року щодо реєстрації права власності за ПАТ "Полтава-Банк" на об`єкти нерухомого майна, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок, загальною площею 117,8 кв.м, житлова - 58,1 кв.м.; нежитлова будівля гаражу (Б); нежитлова будівля сараю (б); нежитлова будівля сараю (Д); огорожа, № 2; замощення, 1; земельна ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 .

Рішення мотивовано тим, що відповідачем прийнято рішення індексні номера 30938260 та 30938529 від 15.08.2016 року з порушенням вимог п.53, п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, ч.3 ст.37 Закону України "Про іпотеку", п.3.4 іпотечного договору.

У поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ПАТ "Полтава-Банк" покликається на його необґрунтованість в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради є неналежним відповідачем у справі, а ПАТ "Полтава-Банк" не залучено до участі в справі як належного відповідача.

Також, не залучена до участі в справі реєстратор Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є., рішення якої скасовано судом.

Таким чином суд першої інстанції прийняв рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки осіб, що не були залучені до участі в справі.

Крім того, судом не враховано висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №372/52/16-ц, від 4.09.2018 року у справі №823/2042/16, від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_2 також подано апеляційну скаргу, в якій він вказує на незаконність рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.

Вважає, що оскільки відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав, то оскаржуване рішення суду безпосередньо вплинуло на права та обов`язки державного реєстратора Данилевич І.С . , яка не була залучена до участі в справі.

Крім того, так як у даній справі основною та єдиною вимогою є визнання незаконними та скасування рішень про державну реєстрацію нерухомого майна, то вона мала розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Суд безпідставно послався на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 12.05.2017 року про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , оскільки останній не був позбавлений права оскаржити вказану ухвалу.

Доводить, що для реєстрації права власності на нерухоме майно банком було надано всі необхідні документи, передбачені п.57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а подання державному реєстратору звіту про оцінку майна при реєстрації права власності на предмет іпотеки вказаними нормами права не передбачено.

Також, звертає увагу на те, що на момент проведення державної реєстрації була проведена оцінка майна та складені відповідні звіти, а саме: висновок від 9.08.2016 року експертної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 та висновок від 9.08.2016 року експертної грошової оцінки житлового будинку по АДРЕСА_1 .

З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу третьої особи позивач зазначає, що спір у даній справі виник з приводу порушення його права власності на нерухоме майно внаслідок дій ПАТ "Полтава-банк" і державного реєстратора з реєстрації такого права за банком на підставі договору іпотеки, що свідчить про те, що спір виник між сторонами з договірних відносин, не є публічно-правовим та має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції встановивши порушення вимог договору щодо процедури звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, а також, що оцінка предмету іпотеки на момент переходу права власності не проводилась, правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.07.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Полтава Банк" було укладено кредитний договір №4.

Також, 15.07.2014 року для забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між позивачем та ПАТ "Полтава-Банк" було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Чайковською А.О. та зареєстрований в реєстрі за №463.

Відповідно до умов іпотечного договору ОСОБА_1 передав в іпотеку житловий будинок площею 117,8 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0668 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.2 іпотечного договору загальна вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін становить 776152 грн.

Пунктом 3.4 іпотечного договору встановлено, що у відповідності до ст.36 Закону України "Про іпотеку" цей пункт договору (застереження) є договором про задоволення вимог іпотекодержателя, на підставі якого іпотекодержатель згідно із ст.37 Закону України "Про іпотеку" набуває право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором (Основним зобов`язанням). Вартість предмета іпотеки встановлюється іпотекодержателем на власний розсуд або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності. При цьому кандидатуру суб`єкта оціночної діяльності визначає іпотекодержатель. В цьому випадку цей договір (застереження п.3.4.) є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, іпотекодержателем ПАТ "Полтава Банк" 18.05.2016 року було надіслано позивачу вимогу про погашення боргу по кредитному договору №4 від 15.07.2014 року, згідно якої повідомлено останнього, що станом на 18.05.2016 року розмір його заборгованості становить 630227 грн. 45 коп. Також, позивачу роз`яснено, що в разі непогашення вказаної заборгованості на протязі тридцяти календарних днів з моменту отримання вимоги іпотекодержателем буде звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності в рахунок часткового погашення основного зобов`язання.

15.08.2016 року державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є., розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяження від 9.08.2016 року, було прийнято рішення №30938260 про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ПАТ "Полтава-Банк".

Крім того, 15.08.2016 року державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич І.Є. було прийнято рішення №30938529 про реєстрацію за ПАТ "Полтава-Банк" права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 .

На підставі вказаних рішень до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про право власності ПАТ "Полтава-Банк" на житловий будинок, площею 117,8 кв.м., та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69627615 від 4.10.2016 року.

Згідно договорів купівлі-продажу, посвідчених 13.03.2017 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. та зареєстрованих в реєстрі за № 576 та №579, ОСОБА_2 придбав у ПАТ "Полтава-Банк" житловий будинок, площею 117,8 кв.м., та земельну ділянку, площею 0,0668 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №82255545 від 13.03.2017 року право власності на вищевказані об`єкти нерухомого майна зареєстровано за ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію права власності на житловий будинок та земельну ділянку фактично обґрунтував наявністю у нього права власності на вказане нерухоме майно та відсутністю такого права у ПАТ "Полтава-Банк" і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу щодо фіксації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, цей спір про цивільне право, тобто він має приватноправовий характер, а саме є спором між позивачем ОСОБА_1 та АТ "Полтава-Банк" щодо права власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що спір про скасування рішень державного реєстратора щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на спірне майно іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого майна.

Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора чи суб`єкта державної реєстрації, в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Аналогічний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 під час розгляду спору у подібних правовідносинах.

Таким чином, у спорах про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких прийнято рішення державного реєстратора, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої на нерухоме майно прийнято оспорюване рішення про їх реєстрацію.

У цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів. Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб`єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов`язання відповідача як особи, до якої позивачем пред`являється матеріально - правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України ( в редакції 2004р.), аналогічно ст.52 ЦПК України в новій редакції позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 33 ЦПК України (в редакції 2004року) та ч.1 ст.51 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017року лише за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, суд може залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Судом встановлено, що після залишення судом першої інстанції без розгляду позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору іпотеки та витребування майна із чужого незаконного володіння позивач сам заявив клопотання про зміну процесуальний статусу АТ "Полтава-Банк" у даній справі з відповідача на третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, яке було задоволено судом.

Таким чином, оскільки позивач заявив позов лише до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради та не заявляє вимог до АТ "Полтава-Банк", як особи щодо прав власності якої прийнято оспорювані рішення про їх державну реєстрацію, а апеляційний суд позбавлений можливості залучити вказану особу в якості співвідповідача, що само по собі унеможливлює правильне вирішення спору по суті, у задоволенні такого позову слід відмовити з цих підстав, що не позбавляє права позивача повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, вказавши всіх належних учасників справи.

Колегія суддів вважає, що оцінка доводів апеляційних скарг є передчасною, оскільки вони можуть бути предметом розгляду при новому розгляді справи у суді.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 та ч. 13 ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

Понесені АТ "Полтава-Банк" витрати по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в розмірі 960 грн., підлягають стягненню на його користь із позивача.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Полтава-Банк", ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 березня 2019 року скасувати.

ОСОБА_1 в позові до Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, треті особина стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Публічне акціонерне товариство "Полтава-Банк", ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень про проведення державної реєстрації права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживає за адесою: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Полтава-Банк" (місцезнаходження: вул. П.Орлика, 40-а, м. Полтава; ) судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги, в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 7 серпня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.

Хилевич С.В.