П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 379/1130/16-ц

провадження № 61-19935 св 18

Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» в особі Таращанського районного підрозділу,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року в складі колегії суддів: Іванової І. В., Гуля В. В., Білоконь О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст вимог

У жовтні 2016 року ПАТ «Київобленерго» в особі Таращанського районного підрозділу звернулося до суду з позовом, в якому просило суд стягнути з відповідачів солідарно на свою користь заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 25787,49 грн.

Позов мотивовано тим, що між позивачем та ОСОБА_2 5 листопада 2015 року було укладено договір про користування електричною енергією побутовим споживачем № 200329673. Під час проведення перевірки 25 червня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 позивачем було виявлено порушення пункту 48 Правил користування електричною енергією, що проявлялось у виді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку шляхом змонтованого самовільно без облікового підключення провода між опорою та електролічильником, за дошкою на якій закріплений електролічильник. Електроенергія що споживалась, лічильником не враховувалась.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 13 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів, оскільки право власності чи право користування ОСОБА_2 житловим будинком на АДРЕСА_1 не підтверджено, а договір про користування електричною енергієювід імені ОСОБА_2 підписано ОСОБА_1 , представництво якої в цьому договорі не обумовлено, та яка не мала на це відповідних повноважень.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року рішення Таращанського районного суду Київської області від 13 березня 2017 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київобленерго» в особі Таращанського районного підрозділу вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕН у розмірі 11298,16 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що договір від імені ОСОБА_2 було підписано відповідачкою ОСОБА_1 на підставі довіреності, при цьому відповідачами не заперечувався той факт, що вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , власника будинку, подавши відповідну заяву до нотаріуса. При цьому колегія суддів вважала визначений позивачем на підставі акта № К 029037 від 25 червня 2016 року розмір завданих збитків у сумі 25787,49 грн таким, що не відповідає вимогам закону через невірно визначений період такого нарахування, оскільки відповідачі стали споживачами за адресою: АДРЕСА_1 після смерті власника будинку на підставі укладеного договору від 05 листопада 2015 року, тому саме з цього часу відповідачі можуть нести відповідальність.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу № 379/1130/16-ц з Таращанського районного суду Київської області.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов неправильних висновків щодо наявності підстав для стягнення збитків з відповідачів на користь позивача, оскільки договір від 5 листопада 2015 року, укладений між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_2 є нікчемним, так як від його імені був підписаний ОСОБА_1 , яка не була на це уповноважена, а тому є таким, що порушує публічно-правовий порядок.

Доводи інших учасників справи

У запереченнях на касаційну скаргу ПАТ «Київобленерго» просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалене судом апеляційної інстанції рішення без змін, як законне та обґрунтоване.

Фактичні обставини справи

Під час розгляду справи суди установили, що 25 червня 2016 року уповноваженими працівниками ПАТ «Київобленерго» Таращанського районного підрозділу у відповідності до пункту 37 Правил проводилась перевірка об`єкта відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 . Під час проведення даної перевірки за вказаною адресою позивачем було виявлено порушення пункту 48 Правил, що проявлялось у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку, шляхом змонтованого самовільного без облікового підключення провода між опорою та електролічильником, за дошкою на якій закріплений електролічильник, електроенергія що споживалась, лічильником не враховувалась.

На підставі виявленого порушення уповноваженими представниками ПАТ «Київобленерго» складено акт про порушення Правил за № К 029037 від 25 червня 2016 року в присутності споживача ОСОБА_1

4 липня 2016 року комісією з розгляду актів прийнято рішення, оформлене протоколом № 0083 про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил електричної енергії відповідно до Методики затвердженої Постановою НКРЕ 04 травня 2006 року № 562 зі змінами та доповненнями (надалі - Методика), яка відповідно до розрахунку склала 25787,49 грн.

Рахунок по Акту про порушення ПКЕЕН № К 029037 від 25 червня 2016 року було отримано ОСОБА_1 , але не оплачено.

Також суди установили, що між ПАТ «Київобленерго» в особі Таращанського районного підрозділу та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № 200329673 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 05 листопада 2015 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Договір від імені ОСОБА_2 було підписано відповідачкою ОСОБА_1 на підставі довіреності, при цьому відповідачами не заперечується той факт, що вони фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , власника будинку, подавши відповідну заяву до нотаріуса, та як споживачі за укладеним договором, за адресою, зазначеною у договорі, оформили на своє ім`я відповідну субсидію.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ПКЕЕН.

Положенням частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 48, 53 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадення електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення зазначених правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії.

Рішення комісії з розгляду актів оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення ПКЕЕН.

У разі причетності споживача до порушення зазначених правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти зазначених правил та Методики.

У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Відповідно до пункту 42 ПКЕЕН побутовий споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження засобів обліку і пломб на них у разі розміщення засобу обліку в квартирі або на іншому об`єкті побутового споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі засобу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та зазначених правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

За змістом положень частини третьої статті 26 Закону України «Про електроенергетику» та пункту 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та зазначених правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги та нести відповідальність за порушення правил користування такими послугами.

Установивши, що споживачі електричної енергії допустили порушення ПКЕЕН, внаслідок чого мало місце розкрадання електроенергії й завдано збитків позивачу, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача завданих збитків.

Доводи касаційної скарги про те, що договір від 5 листопада 2015 року, укладений між ПАТ «Київобленерго» та ОСОБА_2 є нікчемним, оскільки договір від його імені був підписаний ОСОБА_1 , яка не була на це уповноважена, а тому є таким, що порушує публічно-правовий порядок, судом не приймаються, оскільки за змістом статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Суди установили, що відповідачі постійно проживали в будинку на АДРЕСА_1 , споживали електроенергію, та саме за їхньою ініціативою після смерті власника будинку й був укладений цей договір. Вимог про визнання цього договору недійсним відповідачі не заявляли.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвалене в цій справі рішення суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, а тому підлягає залишенню без змін, а касаційна скарг - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 141, 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров