У Х В А Л А

12.08.2019 Справа №607/18488/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в учасників справи є двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час подання заявником заяви про видачу судового наказу, син заявника ОСОБА_3 уже досягнув повноліття, а тому заявником не може ставитися вимога про стягнення з боржника аліментів на його утримання.

Згідно п. 4 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Оглянувши матеріали справи, встановлено, що у заяві про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу про стягнення з боржника аліментів в користь заявника, на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення заяви і до досягнення повноліття.

Тому, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

За вказаних обставин у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 161-166 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити стягувачу право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку встановленому розділом ІІ «Наказне провадження» Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк