У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"09" серпня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів 22.04.2010 р. зроблено відповідний актовий запис № 519. Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30.07.2019 року щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2019 року, означену цивільну справу визначено для розгляду головуючому судді Астаховій О.О. та передано у провадження 09 серпня 2019 року.

Вивчивши матеріалами позовної заяви, суддя прийшов до висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З матеріалів справи убачається, що позивачем подано позов, який одночасно містить три вимоги немайнового характеру, а саме: 1 - розірвати шлюб; 2 - стягнути аліменти; 3 - визначити місце проживання дитини. При цьому оплата судового збору здійснена у розмірі 768,40 грн., що підтверджується даними квитанції про сплату № 92693.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі у справах про стягнення аліментів.

Таким чином, позивачу необхідно додатково здійснити доплату судового збору за несплачену позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 768,40 грн. (1921,00 грн. х 04). Якщо у позивача є пільги зі сплати судового збору, необхідно надати доказ на підтвердження таких пільг.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Астахова