Справа № 487/3672/19
Провадження № 2/487/1691/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді: Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання: Гладкої К.М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати зареєстрований між ними шлюб.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 02.08.2014 р. Від шлюбу мають малолітню дитину. З жовтня 2018 року вони з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Примирення між ними не можливо, тому вона звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу.

Позивач в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив про розгляд справи за його відсутності, з доводами позовної заяви не погодився, проте проти розірвання шлюбу не заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 серпня 2014 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №378.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, мешкають окремо з жовтня 2018 року.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Розподіляючи судові витрати, суд доходить висновку, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 4, 7, 12, 89, 141, 211, 223, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112,113 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 02 серпня 2014 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №378 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16.07.2019 року.

Суддя: З.М. Сухаревич