Справа № 191/2654/19
Провадження № 2-о/191/47/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

присяжних - Зимогляд Т.І., Лебідь О.І.

представника заявника - Рябовол Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за заявою лікаря - фтизіатра КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» Рябовал Таміли Анатоліївни , заінтересована особа: ОСОБА_2 , представник заінтересованої особи - ОСОБА_3 про примусове лікування хворої на туберкульоз ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, заінтересована особа: ОСОБА_2 , представник заінтересованої особи - ОСОБА_3 про примусове лікування хворої на туберкульоз.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має заразну форму туберкульозу. Зміни туберкульозного характеру у легенях виявлені у липні 2016 року. Хвора направлена на стаціонарне лікування до обласного протитуберкульозного диспансеру. Стаціонар самостійно покинула 18.08.2016 року, перервав лікування. У подальшому ОСОБА_2 неодноразово викликалася для продовження лікування та проходження контрольного обстеження, але й по цей час остання ігнорує рекомендації лікаря. Раніше заявником, як лікарем - фтизіатром, вже подавався позов до суду на примусове лікування хворої, 31.10.2016 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, було винесено рішення про примусову госпіталізацію ОСОБА_2 , але пацієнтка відмовилась виконувати рішення суду. Тому лікарнею був написаний лист до Синельниківського відділу поліції від 16.01.2017 року за № 29 із проханням допомогти у виконанні рішення суду, але допомоги так і не було надано. В подальшому, зі слів дільничної медичної сестри Синельниківської амбулаторної сімейної медицини, ОСОБА_2 ховалась, за вказаною адресою не мешкала. В березні 2019 року ОСОБА_2 з`явилась на контрольне обстеження, по отриманню результатів посіву мокроти, були виявлені мікобактерії туберкульозу. Тому з 11 червня 2019 року, ОСОБА_2 неодноразово викликали для лікування, але вона категорично відмовлялась. На даний час хвора ОСОБА_2 являється бактеріовиділювачем мікобактерій туберкульозу, потребує стаціонарного лікування та ізоляції від інших осіб. Не дивлячись на неодноразове попередження ОСОБА_2 , вона відмовляється від лікування та становить загрозу зараження інших осіб.

У зв`язку з цим, заявник просить примусово направити ОСОБА_2 на лікування до лікувально-профілактичного об`єднання «Фтизіатрія», що розташоване за адресою : м. Дніпропетровськ, вул.. Бехтерева,12, строком на 3 місяці.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи та заінтересована особа в судове засіданні не з`явилися по невідомій суду причині, хоча в телефонному режимі представник заінтересованої особи був повідомлений про день та час слухання справи.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності дійшов такого висновку.

Згідно протоколу засідання лікарської комісії «Про удосконалення роботи з туберкульозом в районі при КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» від 10.07.2019 року, на засіданні комісії було встановлено, що ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування, ухиляється від рекомендованого лікування, продовжує виділяти мікобактерії туберкульозу в зовнішнє середовище, тобто має заразну форму туберкульозу, чим становить загрозу на зараження туберкульозом інших осіб, не дотримується встановленого протиепідемічного режиму. Вирішено примусово направити хвору ОСОБА_2 на лікування до обласного протитуберкульозного диспансера строком на 3 місяці.

Пунктами 12, 13 ч.1 ст. 1 Закону України « Про протидію захворювання на туберкульоз» передбачено, що туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу. Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують.

Згідно ч. 3 ст.20 Закону України «Про протидію захворювання на туберкульоз» хворі на туберкульоз та інфіковані мікобактеріями туберкульозу зобов`язані : дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров`я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов`язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров`я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

За приписами ч. 1 ст. 11 вищезазначеного Закону у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте вона відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб.

За положеннями ч.3 ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого ( ч.4 ст. 11 вищезазначеного Закону).

Згідно ч.2 п.10 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обов`язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Частинами 1 та 2 ст.346 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, суд ухвалює рішення, яким відхиляє або задовольняє заяву. Рішення про задоволення заяви, зазначеної у частині першій цієї статті, підлягає негайному виконанню та є підставою для примусової госпіталізації або продовження строку примусової госпіталізації особи в протитуберкульозному закладі на встановлений законом строк.

Таким чином, суд вважає необхідним вимоги КЗ «Синельниківська ЦРЛ» ДОР» задовольнити.

На підставі викладеного, ст. ст. 1, 11, 20, 25 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», та керуючись ст. ст. 3, 4, 293, 343-346 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заявлені вимоги задовольнити.

Примусово госпіталізувати хвору ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія», що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ вул.. Бехтерева, 12, строком на 3 місяці.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: А. В. Твердохліб