Справа № 589/3696/18
Провадження № 2/589/514/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що має на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири. У вищевказаній квартирі позивач проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 . Також у належній позивачу квартирі зареєстровані його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але з 2009 року фактично в ній не проживають оскільки виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, де і проживають на даний час. В 2016 році позивачами було змінено громадянство і отримано паспорт громадянина Російської Федерації. Добровільно знятись з реєстрації відповідачі не бажають через віддаленість місця постійного проживання.

На разі реєстрація відповідачів у вищевказаній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати по сплаті комунальних послух та створює перешкоди в отриманні субсидії, та реалізації права власності взагалі.

Позивач та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява, в якій вона позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, також прохала слухати справу за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про час, дату, місце слухання справи повідомлялись належним чином.

На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 12 січня 1999 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.9,21)

Згідно довідки про склад сім`ї, виданої ТОВ «Броусс-ЖЕК» від 24 липня 2018 року та довідок про реєстрацію місця проживання особи наданої, сектором реєстрації місця проживання/перебування фізичних особі, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсно зареєстровані в належній позивачу квартирі, яка розташована по АДРЕСА_2 . (а.с.11, 33,34)

З акту складеного та посвідченого ТОВ «Броус-ЖЕК» 30 серпня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 , з січня 2009 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживають (а.с. 22).

З матеріалів справи також вбачається, що відповідачі є громадянами Російської Федерації та мають зареєстроване місце проживання на території Російської Федерації, про що свідчить копія паспорту виданого на ім`я ОСОБА_3 та на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 12-13, 14-16)

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, позов про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідачі не проживають в належній йому квартирі з 2009 року, їх реєстрація створює перешкоди у реалізації права власності.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_3 ) такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко