Справа № 673/47/19
Провадження № 2/673/318/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ясінської М.О.,

прокурора Делінди В.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що 14.12.2016 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Харківській області під час здійснення габаритно-вагового контролю на 47 км автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський було проведено зважування транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ моделі 2534 L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . В результаті перевірки було встановлено, що транспортний засіб з вантажем перевищує вагові обмеження, визначені Правилами дорожнього руху України, оскільки при допустимому навантаженні 16 т його навантаження на здвоєну вісь становило 18,25 т. За перевищення таких вагових обмежень ОСОБА_1 нараховано плату за проїзд в розмірі 648 євро, що відповідно до офіційного курсу, встановленого НБУ на день проведення розрахунку становить 17 950,54 грн. Означений розрахунок ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оскаржено не було та нараховану суму коштів добровільно не сплачено, а тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вказану суму плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом на користь Державного бюджету України, а також стягнути з нього на користь позивача судові витрати по справі.

Ухвалою судді від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судовому засіданні прокурор Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник Управління Укртрансбезпеки в Харківській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та мисі це судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідач в судовому засіданні вказав, що враховуючи вагу та характеристики вантажу, який того дня перевозився, не могло мати місце перевищення навантаження.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на виконання наказу голови Державної служби України з безпеки на транспорті №919 від 09.12.2016 року та направлення на перевірку №024441 від 12.12.2016 року Управління Укртрансбезпеки у Харківській області з 12.12.2016 року по 18.12.2016 року проводило рейдову перевірку транспортних засобів, якими здійснюється перевезення пасажирів та вантажів, на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський .

14.12.2016 року посадовими особами Управління на означеній автодорозі було виявлено перевезення вантажу автомобілем марки MERCEDES-BENZ моделі 2534 L, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , з перевищенням вагових обмежень на здвоєну вісь, оскільки при допустимому навантаженні 16 т таке навантаження транспортного засобу становило 18,25 т.

За результатами проведення габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.12.2016 року.

Згідно з розрахунком від 14.12.2016 року ОСОБА_1 нараховано 648 євро плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку, становить 17 950,54 гривень.

При цьому, як з`ясовано судом, означений розрахунок ОСОБА_1 у встановленому законом порядку оскаржений не був.

Крім того, нарахована ОСОБА_1 плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування ним добровільно не сплачена.

Наведені обставини підтверджуються сукупністю наявних в матеріалах справи письмових доказів, які були безпосередньо досліджені судом:

- актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів серії АХ №0200015 від 14.12.2016 року, яким зафіксовано факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України;

- довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 14.12.2016 року;

- чеком зважування №06507 від 14.12.2016 року, згідно з яким навантаження на здвоєну вісь становить 18,25 т при допустимій 16 т;

- листом Управління трансбезпеки у Харківській області на ім`я ОСОБА_1 від 10.04.2017 року з копіями накладних про направлення листа;

- направленням на перевірку №024441 від 12.12.2016 року;

- наказом №919 від 09.12.2016 року;

- графіком проведення рейдових перевірок територіальними органами Укртрансбезпеки у період від 12.12.2016 року по 18.12.2016 року;

- графіком роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на мережі доріг загального користування державного значення на грудень 2016 року;

- свідоцтвом про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №34-00/388;

- товарно-транспортною накладною на вантаж №1794 від 12.12.2016 року,

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданим центром ДАІ 8801, яким підтверджується, що власником автомобіля є ОСОБА_1 ;

- розрахунком плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 14.12.2016 року;

- витягом з офіційного сайту НБУ про курс валют на 14.12.2016 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 4 п.2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законом параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Законом України «Про дорожній рух» (ч. 2 ст. 29) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 року, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення

Відповідно до ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч.2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Згідно п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п.311 Порядку №879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається, виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Підпунктом 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого спільним наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.10.2013 року та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №215/24992, передбачено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до п. 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів чи (та) пасажирів транспортними засобами.

Згідно ст. 48 цього ж Закону документом для здійснення перевезень вантажів, зокрема для автомобільного перевізника, є документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах та інші документи, передбачені законодавством. Водій зобов`язаний пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортні накладні або інший визначений законодавством документ на вантаж.

З огляду на наведене, суд вважає доведеними твердження позивача, наведені ним в обґрунтування позову, щодо наявності у відповідача ОСОБА_1 обов`язку сплатити плату за проїзд автомобільними дорогами транспортним засобом, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні.

При вирішенні даного спору судом також враховується наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у справі №820/1203/17 від 06.06.2018 року, плата за проїзд великоваговим транспортним засобом за своєю природою є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів належить до доходів спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно зі ст. 11, 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні є джерелом формування спеціального фонду Державного бюджету України, передбачають цільове використання і спрямовуються виключно на розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування.

Крім цього, судом також враховується, що відповідачу було відомо про результати здійснення вагового контролю, проте жодних заходів щодо їх оскарження протягом двох років ним не вживалося.

Підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом є порушення інтересів держави у сфері забезпечення безпеки перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, збереження автомобільних доріг від руйнування, наповнення доходної частини бюджету.

Так, відповідно до п.1 Положення про Державну службу з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно пункту 4 вказаного Положення №103, основними завданнями Укртрансбезпеки, серед іншого, є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Також, відповідно до підпунктів 2,15,27 пункту 5 Положення №103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, серед іншого: нарахування та вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, виходячи з наведеного, Державну службу України з безпеки на транспорті наділено повноваженнями звернення до суду щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, нормативні, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Управління Укртрансбезпеки в Харківській області не є самостійною юридичною особою, а є структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртансбезпеки). Зважаючи на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на положення ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 17950,54 грн. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що еквівалентно 648 Євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку згідно акту №0200015 від 14.12.2016 року.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Харківській області (місцезнаходження: м. Харків, майдан Свободи, 5, «Держпром», 6 під`їзд, 7 поверх, ) задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь Державного бюджету України (р/р 0002, одержувач: УК у м. Харків, МФО 899998, , призначення платежу 22160100, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні) 17950,54 грн. плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, що еквівалентно 648 Євро відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку згідно акту №0200015 від 14.12.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) на користь Прокуратури Хмельницької області (, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок 2814, код класифікації видатків бюджету 2800) сплачений судовий збір в розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 22 липня 2019 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна