П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року м. Київ

Справа № 22-6690 Головуючий у1-й інстанції - Писанець В.А.

Унікальний № 757/36929/18-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

Невідомої Т.О.

за участю секретаря Пузикової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" на рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" про скасування наказу про дисциплінарне стягнення та відшкодування моральної шкоди,-

у с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_1 пред`явив в суд позов до КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" про скасування наказу № 180 від 08 червня 2018 року "Про оголошення догани ОСОБА_1 " та відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 грн.

Позов обґрунтований тим, що наказ про дисциплінарне стягнення виданий по відношенню до нього неправомірно, оскільки, як вказує позивач, в його діях відсутній факт вчинення дисциплінарного проступку, крім того ним не було порушено трудової дисципліни та всі покладені на нього обов`язки у відповідності до вимог посадової інструкції виконувалися належним чином, крім того зазначив, що була порушена законодавчо встановлена процедура притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що у зв`язку з неправомірним застосуванням до нього дисциплінарного стягнення у нього виникла втрата впевненості в завтрашньому дні та в побоюванні його незаконного звільнення з боку адміністрації підприємства.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Суд скасував наказ в.о. директора КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" № 180 від 08 червня 2018 року "Про оголошення догани ОСОБА_1 " та стягнув з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" на користь ОСОБА_1 1 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" в особі в.о. директора ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі (а.с.144-148).

Відзиву на апеляційну скаргу позивач, ОСОБА_1 , у визначений судом строк не подав.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився тричі, 04 червня 2019 року апеляційний розгляд справи був відкладений за його клопотанням (перебування на лікарняному). Про місце та час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв`язку зворотне повідомлення про вручення йому 11 червня 2019 року судової повістки про розгляд справи 06 серпня 2019 року (а.с.200), тобто завчасно.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення представника відповідача, Кучеренко О. І., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

При ухваленні рішення районний суд вважав встановленими наступні обставини.

ОСОБА_1 працює на посаді начальника житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» з 01 вересня 2017 року на підставі Наказу комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 31 серпня 2017 року № 489-к (а.с.17).

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року та додатковим рішення цього ж суду від 07 березня 2018 року, залишеними без змін постановою апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2018 року частково задоволено позов, скасовано наказ № 727-к від 05 грудня 2017 року про звільнення ОСОБА_1 начальника житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло», виданий в.о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва», стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 750,00 грн., в задоволенні решти вимог відмовлено, а додатковим рішенням стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 40 040,00 грн. (а.с.52-66).

Наказом в.о. директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» від 08 червня 2018 року № 180 «Про оголошення догани ОСОБА_1 » ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання організаційно-розпорядчої та адміністративно-господарської функцій ЖЕД, нездійснення своєчасного контролю та забезпечення обнесення сигнальною стрічкою або встановлення іншого загородження небезпечних ділянок за для уникнення нещасних випадків та пошкодження майна (а.с.18).

Підставами для вказаного наказу зазначені протокол виїзної перевірки та контролю діяльності житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» від 16 квітня 2018 року, доповідна записка начальника юридичного відділу Кучеренко О.І. від 10 травня 2018 року № 432/10-188, пояснювальна начальника ЖЕД «Печерськжитло» ОСОБА_1 від 08 червня 2018 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про скасування дисциплінарного стягнення суд першої інстанції виходив з того, що з листа начальника КП виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» СП «Київські теплові мережі» Район теплових мереж «Печерськ» ОСОБА_3 від 14 червня 2018 року за № 14/66 убачається, що люки оглядових колодязів на прибудинковій території будинків №№ 18-А , 18-Б по вул. М. Бойчука відносяться до ТК 218 ТМ-2 ТЕЦ-5, теплова мережа перебуває у комунальній власності громади міста Києва та обслуговуються КП «Київтеплоенерго». Тому суд дійшов висновку про відсутність у діях або бездіяльності позивача складу дисциплінарного проступку, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв`язку між порушенням трудових обов`язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. При цьому районний суд зазначив, що проступок позивача було виявлено 16 квітня 2018 року, а притягнуто його до відповідальності 08 червня 2018 року, що є порушенням передбаченого статтею 148 КЗпП України строку для застосування дисциплінарного стягнення.

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги відповідача апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано, зокрема, такий захід стягнення, як догана.

Згідно зі статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців із дня вчинення проступку.

За приписами статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Разом з тим, саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.

Крім того, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

У даному випадку матеріали справи свідчать, що за результатами виїзної перевірки та контролю діяльності житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» проведеної 16 квітня 2018 року комісією у складі ОСОБА_5 ., ОСОБА_8, ОСОБА_6 , ОСОБА_7, зафіксовано неналежний контроль начальником ЖЕД за зверненням громадян, які надходять через КБУ «Контактний центр міста Києва 1551», що впливає на погіршення рейтингових показників ЖЕД та підприємства в цілому;нерозуміння ОСОБА_1 механізму здійснення рейтингування та критеріями по яким рейтенгують безпосередньо ЖЕДи ставить під сумнів його компетентність в даному питанні, що як наслідок, призводить до невчасного відпрацювання скарг/звернень мешканців, при перевірці основної діяльності ЖЕД та контроль за виконанням основних функцій зафіксовано неналежний контроль начальником ЖЕД за поточними справами, як наслідок, неналежне надання або надання не в повному обсязі послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. За таких обставин начальника ЖЕД «Печерськжитло» ОСОБА_1 рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності за несвоєчасне прийняття управлінських рішень.

Вказані висновки виїзної перевірки та контролю діяльності житлово-експлуатаційної дільниці «Печерськжитло» КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», не були спростовані ОСОБА_1 у його пояснювальній записці, адресованій в. о. директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» (вх. № 503 від 08.06.2018), та не були ним оскаржені. Законність виїзної перевірки, яка ставиться ОСОБА_1 під сумнів у його пояснювальній записці, також позивачем не спростована.

Після виїзної перевірки, яка відбувалась 16 квітня 2018 року, у відповідності до приписів статті 148 КЗпП, кінцевим терміном притягнення ОСОБА_1 до відповідальності вважалась дата 16 травня 2018 року.

24 квітня 2018 року, у відповідно до статті 149 КЗпП, у ОСОБА_1 було витребувано письмові пояснення по факту виїзної перевірки та надано термін для надання пояснень до 15.00 години 26 квітня 2018 року (а.с. 122).

З 25 квітня 2018 року по 07 червня 2018 року ОСОБА_1 перебув на лікарняному (був звільнений від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю) та надав пояснювальну записку лише 08 червня 2018 року (вх. № 503 від 08.06.2018).

Цього ж дня, тобто у визначений ст. 148 КЗпП України строк, до нього було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Застосоване до ОСОБА_1 за встановлені виїзною перевіркою дисциплінарні проступки стягнення - догана, є більш м`яким ніж звільнення, тому суд не може входити в обговорення щодо неврахування роботодавцем обставин, встановлених ч.3 ст. 149 КЗпП України.

Отже, виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що висновки районного суду про наявність правових підстав для скасування наказу роботодавця про накладення дисциплінарного стягнення не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. Судом порушені встановлені ст.89 ЦПК України правила оцінки доказів та невірно застосовано до спірних правовідносин положення ст. 148 КЗпП України.

За правилами ч.1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч.2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи убачається, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" в особі в.о. директора ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 5 286 грн. (а.с.143, 171).

Отже при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь відповідача 5 286 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" (01021, м. Київ, пров. І. Мар`яненка, ) 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 серпня 2019 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома