Справа № 761/3696/19
Провадження № 2/761/3874/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) із позовом до ОСОБА_2 (надалі по тексту - відповідач-1), Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз»(надалі по тексту - відповідач-2), у якому просила суд стягнути на свою користь з відповідача-1 різницю між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 110 682,20 грн., з відповідача-2 - пеню у розмірі 238,36 грн., з відповідачів - судовий збір у розмірі 1 109,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.09.2017 року о 11 годині 30 хвилин на автодорозі Знаменівка-Луганськ-Ізварино, ОСОБА_2 під час буксирування причепу «ВАЗ 8142», д.н.з. НОМЕР_1 , не забезпечив правильність кріплення в результаті чого причеп самовільно виїхав на смугу зустрічного руху, де відбулося зіткнення з транспортним засобом «КІА РІО», д.н.з НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Власником транспортного засобу «КІА РІО», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 . Цивільно-правова відповідальність відповідача-1 на момент настання ДТП була застрахована у відповідача-2, який здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 110 000 грн. в межах ліміту страхового відшкодування за завдану шкоду майну потерпілого. Згідно Висновку №115-1/17 від 24.11.2017, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «КІА РІО», д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30.09.2017 (на дату ДТП) становить 210 682,20 грн. Отже, із відповідача-1 як винуватця ДТП підлягає стягненню: 210 682,20 грн. (фактичний розмір шкоди) - 100 000,00грн. (страхове відшкодування) = 110 682,20 грн. Разом з тим, відповідач-2 здійснив виплату страхового відшкодування не у строк передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, позивачем заява на виплату була подана 02.09.2017 року, тобто виплата страхового відшкодування повинна була здійснитися до 31.12.2017 року, але виплата страхового відшкодування була перерахована 03.01.2018 року. Кількість днів прострочення становить 3 дні, а пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ становить 238,36 грн.

У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, його представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень чи відзиву на позов не подавали.

Як передбачено ч. 1, 3 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової авто товарознавчої експертизи.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «КІА РІО», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 14).

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 15.11.2017 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності в межах санкції вказаної статті (а.с. 4).

Вказаною постановою встановлено, що 30.09.2017 року о 11годині 30 хвилин на автодорозі Знаменівка-Луганськ_Ізварино, ОСОБА_2 , під час буксирування причепу ВАЗ-8142 д.н. НОМЕР_1 не забезпечив правильність кріплення в результаті чого причеп самовільно виїхав на смугу зустрічного руху де відбулося зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «КІА РІО» д.н. НОМЕР_2 в результаті ДТП транспортним засобам спричинено механічні пошкодження.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль «КІА РІО», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що доведено в судовому засіданні.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз», що підтверджується Полісом №АК3430646 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який є діючий на момент ДТП (а.с. 15).

Відповідно до Висновку № 115-1/17 експертного авто товарознавчого дослідження від 24 листопада 2017 року, вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «КІА РІО», д.н.з. НОМЕР_2 станом на 30.09.2017 року становить 210 682,20 грн. (а.с. 5-13).

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, потерпіла особа має право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоду.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Отже, судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз».

Як зазначав позивач, страхова компанія у межах ліміту відповідальності здійснила виплати страхового відшкодування ОСОБА_1 у сумі 100 000,00 грн.

Крім того, з метою відшкодування позивачу в повному обсязі збитків, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля, з ОСОБА_2 підлягає стягненню між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 110 682,20 грн. (210 682,20 грн. - 100 000,00 грн.).

У той же час, суд не вбачає підстав стягувати із ПрАТ «Європейський Страховий Союз на корить позивача пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у зв`язку з порушенням строку здійснення виплати страхового відшкодування, адже доказів того, що позивачем заява на виплату була подана 02.09.2017 року, у зв`язку з чим виплата страхового відшкодування повинна була здійснитися до 31.12.2017 року, але була перерахована лише 03.01.2018 року, стороною позивача, в порушенням вимог ст. 81 ЦПК України, подано не було.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1 106,82 грн. пропорційно до розміру задоволеної частини позовних вимог.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення коштів,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 110 682,20 грн. та судовий збір у розмірі 1 106,82 грн.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пеніз Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз», - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», , адреса м. Київ, Туполєва, 18В, оф. 4.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст рішення виготовлено 01.08.2019 року