Справа № 458/344/19
07 серпня 2019 року м.Турка
Суддя Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М., вивчивши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок надміру виплаченої пенсії, -
ВСТАНОВИВ:
До Турківського районного суду Львівської області надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок надміру виплаченої пенсії.
Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 22.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.
30.07.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору; а у випадку відмови у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору надати управлінню новий термін для сплати судового збору.
Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору та матеріали справи, зазначаю наступне.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст.5 Закону України "Про судовий збір" встановлені пільги щодо його сплати.
Відповідно до статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.
Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може відстрочити сплату судового збору на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.
З наведеного слідує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може відстрочити сплату судового збору є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про відстрочення сплати судового збору ні Закон України "Про судовий збір", ні ЦПК України не передбачають.
Водночас, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Однак, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.
Крім цього, в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Отже, бюджетні установи мають передбачати у кошторисі, а також виділяти кошти на сплату судового збору.
У п.44 рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 року у справі "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя R(81)7 Комітету міністрів Ради Європи від 14 травня 1981 року не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до правосуддя.
При цьому, згідно із положеннями частини другої статті 12 ЦПК України усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.
Таким чином, за подачу даного позову позивачу слід сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.
У зв`язку з наведеним, в задоволенні клопотання представника позивача -Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.
В установлений судом строк позивачем не було усунуто недоліки, які зазначені в ухвалі судді Турківського районного суду Львівської області від 22.07.2019 року.
Відповідно до норм ч.3 ст.185 ЦПК України - якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Таким чином, через неусунення виявлених судом недоліків, позовна заява підлягає поверненню.
Керуючись статтями 136, 175-177, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя, -
У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства про відстрочення сплати судового збору у справі №458/344/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок надміру виплаченої пенсії - відмовити.
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відділу з питань призначення та перерахунку пенсії №26 управління застосування пенсійного законодавства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок надміру виплаченої пенсії з доданими документами - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до вимог ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя: