Номер провадження: 22-ц/813/2338/19
Номер справи місцевого суду: 520/7062/18
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

06.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2018 року ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Київського районного суду міста Одеси з позовною заявою до ОСОБА_4 , в якій просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом у рівних частках - по 1/3 частини на квартири АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 .

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що вони разом з відповідачем є рідними сестрами, братами, та спадкоємцями другої черги на спадкове майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 . Спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7 , складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_1 .

12 жовтня 2013 року державним нотаріусом третьої Одеської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 986/2013, на підставі заяв позивачів. Незважаючи на це, 09 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Лічман І.Н. із заявою про прийняття спадщини після померлої, на підставі чого було відкрито спадкову справу № 51/2013. 31 березня 2014 року приватний нотаріус Одеського нотаріального округу Лічман І.Н. видав свідоцтво про право на спадщину за законом, яким визнав право власності на квартиру АДРЕСА_2 за відповідачем ОСОБА_4 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2018 року, визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.Н. 31 січня 2014 року та зареєстроване в реєстрі за 1430, на квартиру АДРЕСА_2 .

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2018 року, доповнено другий абзац резолютивної частини рішення суду: «Встановити факт, що особа, яка зазначена у договорі від 19.08.2008 року купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_2 , реєстровий № 1439, посвідченому приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В., як ОСОБА_7 , у свідоцтві про смерть від 13.06.2013 року за № 2, виданому ЗАГСом Бесарабяска - ОСОБА_7 , у свідоцтві про народження, актовий запис № 23 від 19.03.1951 року, виданому Виконавчим комітетом Серпневської селищної ради Тарутинського району, Одеської області - ОСОБА_7 , є однією і тією ж особою - ОСОБА_7 . Рішення суду набрало законної сили.

Постановою державного нотаріуса третьої Одеської державної нотаріальної контори від 24 квітня 2018 року відмовлено ОСОБА_9 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 , підставами відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стали накладення арештів на спірне майно (т.1, а.с.4-8).

12 листопада 2018 року до Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій зазначає, що згідно договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі його законного представника, власником зазначеної квартири, на момент звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про забезпечення позову, є ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, він має можливість здійснити відчуження вказаного майна, що істотно ускладнює та унеможливлює виконання рішення суду та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заяву про забезпечення позову у вигляді арешту зазначеної квартири розглянути не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи та накласти арешт на зазначену квартиру (т.2, а.с.2-4). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року було вирішено у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити, у зв`язку з ненаданням позивачем до суду доказів, щодо наявності підстав для ухилення відповідача від виконання ймовірного рішення (т.2, а.с.7).

14 листопада 2018 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено заочне рішення, яким вирішено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити (т.2, а.с.15-18).

11 грудня 2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду від 14 листопада 2018 року та на ухвалу від 13 листопада 2018 року, в якій просять суд оскаржуване рішенням скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити, а також скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову щодо вказаної квартири. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення та постановлення ухвали були порушенні норми матерільного та процесуального права (т.2, а.с.25-33). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на заочне рішення від 14 листопада 2018 року було залишено без руху та надано апелянту строк на усунення недоліків (т.2, а.с.43-46).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою від 28 січня 2019 року справа була прийнята до провадження (т.2, а.с.50-52).

Як вбачається з матеріалів справи, апелянту та його представнику неодноразово на адресу, зазначену в апеляційній скарзі, було відправлено копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та прийняття справи до провадження (т.2, а.с.53, 60) та відповідно до рекомендованого повідомлення із позначкою про отримання та датою, зазначені копії були отримані апелянтами ОСОБА_1 - 10.04.2019 року (т.2, а.с.54), ОСОБА_2 - 03.06.2019 року (т.2, а.с.62) та ОСОБА_3 - 03.06.2019 року (т.2, а.с.63).

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Апелянтом у встановлений судом строк та станом на момент постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги не були усуненні недоліки зазначені в ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2018 року, а саме апелянтом не було спалено судовий збір за подання апеляційної скарги на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2018 року. Зважаючи на те, що в апелянта було достатньо часу для усунення недоліків апеляційної скарги, а також, що апелянт, як ініціатор процесу на даній стадії, який одночасно є позивачем в даній справі, повинен цікавитися рухом даної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає апеляційну скаргу неподаною та повертає апелянту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185, 356, 357, 381 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання права власності на спадкове майно - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк