РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/14799/19

Пров. №2-о/766/1197/19

01 серпня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретаря судового засідання Неменко Ю.М., з участю представника заявника за дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги адвоката Тільненка В.В., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , його представника адвоката Міхалкова В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року в інтересах ОСОБА_1 до Херсонського міського суду Херсонської області звернувся адвокат Тільненко В.В. з заявою про видачу обмежувального припису відносно чоловіка заявника, який проживає з нею за однією адресою та систематично висловлюється на її адресу нецензурною бранню, погрожує фізичною розправою, перешкоджає у доступі до квартири, змінює замки, про що вона неодноразово зверталася до поліції та на даний час в провадженні суду перебуває справа про адміністративне правопорушення за № 766/12784/19 у відношенні її чоловіка за ст. 173-2 ч.1 КУпАП. Крім того, ОСОБА_2 не забезпечує родину матеріально, гроші витрачає на спиртні напої. Заявник звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Вважає, що оскільки заінтересована особа неодноразово вчиняла відносно неї насильство, вважає необхідним видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , а саме: покласти на нього терміном на 6 місяців обов`язки: заборонити входити та перебувати в місці спільного проживання (перебування) разом з постраждалими особами заявником та її дочкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява передана головуючому 26.07.2019 р.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 липня 2019 року відкрите провадження у справі, призначено судове засідання на 29.07.2019 р.

В судове засідання 29.07.2019 р. заінтересована особа ОСОБА_2 не прибув - за приписами ч.11 ст. 128 ЦПК України в судове засідання 29.07.2019 р. викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщалося більш ніж за 24 годин до дати відповідного судового засідання, з одночасним надісланням судових повісток та ухвали суду за вказаною у заяві адресою. З опублікуванням оголошення про виклик ОСОБА_2 вважався повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Будь-які інші засоби зв`язку з заінтересованою особою суду невідомі.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали в повному обсязі та дали пояснення, аналогічні викладеним у заяві, вважали, що ОСОБА_2 систематично здійснює відносно заявника психологічне та економічне домашнє насильство, яке виразилося у створенні перешкод у користуванні житлом, приниженням тощо. Від правоохоронних органів на звернення заявника реагування не відбувалося.

29.07.2019 р. в судовому засіданні оголошено перерву для надання додаткових доказів.

В судовому засіданні 31.07.2019 р. оголошена перерва за клопотанням заінтересованої особи ОСОБА_2 для підготовки та викладення своєї позиції.

В судовому засіданні 01.08.2019 р. ОСОБА_2 подано відзив на заяву, в якому зазначено, що заявниця провокує конфлікти, погрожує йому поліцією та його виселенням з житла. Вважає зазначену заяву засобом психологічно тиску. Зауважив, що квартира є його власністю та єдиним місцем проживання, придбана у іпотеку.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 та його представник адвокат Міхалков В.С. вважали заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки відсутні належні та допустимі докази домашнього насилля. ОСОБА_2 заперечував проти викладених заявницею обставин, вказав, що не застосовував до заявниці домашнього насильства.

Судом задоволено клопотання про допит свідка та залучення додаткових доказів.

Суд, заслухавши вступне слово сторін, дослідивши надані сторонами докази, встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому 23.09.2011 року шлюбі (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане ВДРАЦС Дніпровського РУЮ у м.Херсоні 23.09.2011 р.).

Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане ВДРАЦС Суворовського РУЮ у м.Херсоні 27.03.2012р.), яка з 13.07.2012 р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Подружжя зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 : заявниця з 03.07.2013 р., заінтересована особа з 13.07.2012 р. (відомості про реєстрацію у паспортах громадян України сторін).

27.06.2012 р. ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ларічевою Н.А. придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , право власності зареєстроване у БТІ м.Херсон 03.07.2012 р. (арк. справи 12-14). Квартира є іпотечним майном (арк. справи 15-16).

За висновком ДІМ Комсомольського РВ ХМУ Олинець С.С., погодженого з начальником СДІМ Комсомольського РВ Альошиним О.М. та затвердженого начальником Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області Говорун О.В., встановлено, що 18.07.2015 р. до чергової частини звернулася ОСОБА_1 про прийняття заходів до чоловіка ОСОБА_2 , в ході перевірки останній пояснив, що у нього з дружиною склалися неприязнені відносини, в її бік грубими словами не висловлювався, проведена профілактична бесіда про недопущення злочинів.

14.05.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Корабельного ВП ХВП ГУНП з заявою щодо неправомірних дій з боку чоловіка ОСОБА_2 (талон-повідомлення б/н від 14.05.2019р.).

Листом від 23.05.2019 р. за підписом начальника Корабельного відділення поліції Карімова Р.З. заявницю ОСОБА_1 повідомлено про проведення перевірки та прийняття рішення про відсутність ознак кримінального або адміністративного правопорушення за її заявою від 14.05.2019р. Роз`яснено право оскаржити таке рішення в суді.

З висновку від 23.05.2019 р. вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до поліції про вжиття заходів відносно її чоловіка ОСОБА_2 , який вчиняє протиправні дії. Під час проведення перевірки при спілкуванні з ОСОБА_2 встановлено, що останнім часом у нього неприязнені стосунки, суперечки та конфліктні ситуації, з ним проведено профілактичну бесіду, відсутні події кримінального правопорушення.

Листом в.о. начальника Корабельного відділення поліції від 28.06.2019 р. за № 36/2-2101 ОСОБА_1 повідомлено про проведення перевірки за її заявою від 24.06.2019 р. та прийнято рішення про відсутність ознак кримінального або адміністративного правопорушення. Роз`яснено право оскаржити таке рішення в суді.

23.06.2019 р. Херсонською обласною комунальною аварійною службою видано квитанцію серії ААИ № 309829 про сплату 300,00 грн. за відкриття квартири.

З висновку від 28.06.2019 р. вбачається, що при перевірці заяви ОСОБА_1 від 24.06.2019 р. до поліції виявлено відсутність складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_2 , складено адміністративний протокол за ст. 173-2 КУпАП, проведено бесіду профілактичного характеру.

За характеристикою від 14.03.2019 р., виданою Головним управління Держпраці в Херсонській області ОСОБА_2 є грамотним, дисциплінованим працівником, який вміло планує роботу та приймає зважанні рішення, дисциплінований та дотримувався правил, норм та етикету поведінки державного службовця.

08.02.2019 р. ОСОБА_2 за місцем роботи Головне управління держпраці у Херсонській області - притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за відсутність на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня 02.01.2019 р. (наказ № 28-о від 28.02.2019 р.). За консультативним висновком спеціаліста від 02.01.2019 р. ОСОБА_2 отримав 02.01.2019 р. рублена рана в/в зліва, алкогольне сп`яніння, надані рекомендації.

За талоном-повідомленням від 31.07.2019 р. ОСОБА_1 , заяву про прийняття заходів до її чоловіка, який не повертає її телефон зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Корабельне відділення поліції Херсонського відділу ГУ НП в Херсонській області за № 185293.

26.05.2018 р. заявником ОСОБА_1 придбано мобільний телефон смартфон Samsung J320+ПЗ+чохол за 3677,00 грн. за кошти виданого їй ПАТ «УкрСиббанк» споживчого кредиту, а станом на 30.07.2019 р. вона не має отриманих та непогашених кредитів в АТ «Укрсиббанк».

В судовому засіданні переглянуто наданий заявником диск з фотофайлами та звукозаписом. На фотофайлах зафіксований міжкімнатний отвір, а поруч міжкімнатні двері, а також газовий лічильник. Заявник вказувала на те, що її чоловік зняв кран з нього.

На звукових файлах зафіксовані розмови жінки з чоловіком, на деяких записах є присутність дитини. Розмови відбуваються на підвищених тонах, чоловік дуже часто висловлюється нецензурно. Розмови стосуються створення чоловіком перешкод у користуванні жінкою житловим приміщенням, а саме вимогами жінки, висловлених у вольовій категоричній формі до чоловіка включити газ, воду тощо; обвинуваченнями у викраденні ключа від вхідної двері, а також висновками чоловіка про те, що жінка покине житло, надання їй тижня на роздуми; висловлювання образливих слів чоловіком на адресу жінки.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що у її доньки та ОСОБА_2 з 2015 року погіршилися відносини, у 2015 році донька подзвонила та просила допомоги, оскільки її чоловік ОСОБА_2 побив її та вигнав з дому. Її забрала старша донька та вона 3 тижні проживала у неї, ОСОБА_1 була вся у синцях. Потім, ОСОБА_2 приїхав з квітами, вибачився та вони примирилися. Вона особисто була присутня декілька разів при конфліктах доньки та чоловіка, який принижував не тільки доньку, а її особисто. Зі слів доньки знає, що ОСОБА_2 відключає газ, воду, пральну машинку блокує, виганяє словесно доньку з дому, а квартира придбана у шлюбі, говорить що вона «бомж», її батьки та сестра також «бомжі». Гроші ОСОБА_2 витрачає на себе, вживає пиво та що міцніше, скаржився їй, що Оля ховає від нього їжу, а сам гроші на їжу не дає. У тверезому стані нормально поводиться. ОСОБА_2 вважає, що всі повинні йому, тому що він має 2 вищі освіти, а Олі вона не мала можливості надати такої освіти.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон).

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа є дружиною та чоловіком, шлюб не розірвано, проживають разом у придбаній чоловіком у шлюбі квартирі, яка за приписами ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України віднесена до спільного майна подружжя, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

З пояснень сторін, свідка, висновків поліції, листів поліції встановлено, що між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, в тому числі щодо користування квартирою, а саме створення ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою.

Суду не було надано доказів щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної чи адміністративної відповідальності у зв`язку з вчиненням насильства по відношенню до ОСОБА_1 . Надані копії листів, висновків свідчать лише про звернення ОСОБА_1 до поліції.

Також у матеріалах справи відсутні відомості, що ОСОБА_2 виносились попередження про вчинення домашнього насильства раніше та фактів, що поведінка ОСОБА_2 була предметом розгляду компетентних органів. Висновки та листи правоохоронних органів свідчать про наявність конфліктних відносин між заявником та заінтересованою особою, факт вчинення дій про які заявляє ОСОБА_1 вказані докази не містять, а проведення профілактичних бесід не є доказом вчинення домашнього насильства, оскільки профілактика це попередні заходи для недопущення чого-небудь.

Судом не може бути прийняти до уваги як належний, допустимий доказ фотофайли та звукові файли, оскільки в судовому засіданні не можлива ідентифікація голосів осіб, що зафіксовані на звукових доріжках, а відповідач наполягає на тому, що це не його голос. Фотофайли самі по собі не свідчать про застосування будь-якого з видів домашнього насильства.

Сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до різних органів з підстав вчинення щодо неї психологічного, економічного чи фізичного насильства свідчить про наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, але не підтверджує факт того, що останній вчинив щодо неї домашнє психологічне або економічне насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

У судових дебатах заявниця просила заборонити заінтересованій особі проживати півроку разом з нею та дитиною за адресою реєстрації для того, щоб вона мала можливість накопичити кошти та самостійно покинути житло.

Суд вважає, що між сторонами існує спір щодо користування спільним нерухомим майном, визначення місця проживання, що регулюється, зокрема, нормами ЦК України, СК України та ЖК УРСР. Зазначений спір не може бути вирішений шляхом застосування зазначених заявником заходів обмежувального припису.

Оскільки ОСОБА_1 не надала беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства у розумінні Закону, а судом не встановлено випадків домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та її доньки, а також ризиків настання насильства у майбутньому, зіставляючи інтереси учасників справи та особи, в право якої здійснюється втручання, враховуючи суспільні інтереси та інтереси учасників справи, суд дійшов висновку, що аргументи заявника для виправдання такого серйозного втручання в життя ОСОБА_2 не є достатніми.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, та відповідно відмову у задоволенні заяви.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Рішення в повному обсязі виготовлено в нарадчій кімнаті 01 серпня 2019 року.

На підставі ст. ст. 4, 9, 141, 211, 247, 263-265, 350-1 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. В. Ус