Справа № 315/909/19
Номер провадження № 2/315/357/19
30 липня 2019 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Прістенській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -
08.07.2019 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину.
В позові позивач посилався на те, що 29.05.2012 року був зареєстрований шлюб між сторонами, від якого вони мають дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.11.2017 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірваний, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, посилаючись на ч.5 ст.183, 180, 182, 184 СК України прохав стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до його повноліття.
16.07.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду по суті у відкрите судове засідання на 30.07.2019 року.
Відзив на позов до суду не надійшов.
У судовому засіданні позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, позов підтримав, суду пояснивши, що 29.05.2012 року був зареєстрований шлюб між сторонами, від якого вони мають дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.11.2017 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірваний, син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач не мешкає за місцем реєстрації, місце його проживання їй не відомо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, між сторонами угоди щодо утримання сина не досягнуто, вона не мешкає за місцем реєстрації, мешкає у будинку, належному її матері, за проживання в якому не сплачує, розлучена, мешкає разом з матір`ю працездатного віку, донькою віком 9 років від першого шлюбу, спільним з відповідачем сином віком 7 років, не працює, соціальної допомоги не отримує, інвалідом не визнавалась, на обліку в Центрі зайнятості не стоїть, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень з доходів, автомобілів, мотоциклів не має, стан здоров`я її та дітей задовільний, їй відомо, що відповідач земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, інших утриманців, автомобілів, мотоциклів, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний, посилаючись на ч.5 ст.183, 180, 182, 184 СК України прохав стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до його повноліття.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, та проти заочного розгляду справи не заперечує позивач, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини.
29.05.2012 року зареєстровано шлюб сторін, що підтверджується копією рішення суду.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження.
Позивач мешкає у будинку, належному її матері, за проживання в якому не сплачує, розлучена, мешкає разом з матір`ю працездатного віку, донькою віком 9 років від першого шлюбу, спільним з відповідачем сином віком 7 років, не працює, соціальної допомоги не отримує, інвалідом не визнавалась, на обліку в Центрі зайнятості не стоїть, земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень з доходів, автомобілів, мотоциклів не має, стан здоров`я її та дітей задовільний, що підтверджується поясненнями позивача.
Відповідач не мешкає за місцем реєстрації, місце перебування останнього невідоме, відповідач земельної ділянки для товарного сільськогосподарського виробництва, майнового паю, внесків в установах банків не має, інших утриманців, автомобілів, мотоциклів, стягнень з доходів не має, стан його здоров`я задовільний, що підтверджується поясненнями позивача.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Домовленості про спосіб утримання сина між сторонами не досягнуто.
Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ч.2 ст.51 Конституції України та главою 15 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні прав та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Так, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, цивільний обов`язок батьків неповнолітніх дітей на утримання своїх дітей до повноліття, якому кореспондує цивільне право неповнолітніх дітей відповідача на утримання від батьків виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими є Конституція України та Сімейний Кодекс України.
Судом встановлено, що до суду звернулася мати дитини: сина відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання дитини, так як з відповідачем, який є батьком дитини, не досягнуто домовленості про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а батько дитини не виконує обов`язку, передбаченого ст.180 СК України.
Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.
Суд доходить висновку, що відповідач, не виконуючи свого обов`язку, передбаченого ст.180 СК України, щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття, порушує право дитини на своє утримання до досягнення нею повноліття, а тому порушене право підлягає судовому захисту способом, передбаченим ч.3 ст.181 СК України, а саме шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у частці від доходу батька.
Визначаючи частку від доходу батька, яка підлягає стягненню, суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я сторін та їхнього сина, відсутність аліментних обов`язків у відповідача перед іншими особами, та вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини повинен становити 1/4 частку доходів відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного Сімейним Кодексом України, щомісячно.
Відповідно до ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Крім того, суд враховує ту обставину, що обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини, передбачений ст.180 СК України, несуть батьки неповнолітнього, в тому числі і позивач у справі.
А тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими під час перевірки їх достовірними, належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так як позов задоволено в повному обсязі, то судовий збір в розмірі 768,40 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача та стягує його з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 3-5, 10-13, 89, 141, 263-266, 268, ч.1 п.1 ст.430, 280-283 ЦПК України, ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст. 180-184, 191, 200 СК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити в повному обсязі.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився с. Вишневе Покровського району Дніпропетровської області, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх його доходів, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного Сімейним Кодексом України, щомісячно, починаючи з 08.07.2019 року до його повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився с. Вишневе Покровського району Дніпропетровської області, непрацюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Повний текст рішення буде складений 31.07.2019 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.