П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року місто Київ

справа № 363/2197/19

провадження №22-ц/824/9132/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Довгополої А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Зайченко Катериною Сергіївною,

на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Котлярової І.Ю., про вжиття заходів забезпечення позову заступника керівника Києво - Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Вишгород до Вишгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 рокучастково задоволено заяву заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі територіальної громади міста Вишгорода про забезпечення позову Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади міста Вишгород до Вишгородської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 про визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння.

Накладено арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , які розташовані на території садового товариства «Дніпро-8» садівницького масиву «Дніпро» м. Вишгород, Вишгородського району, Київської області до винесення судом остаточного рішення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зайченко К.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову, яка прийнята з порушенням норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що арешт накладений на земельну ділянку, яка не є предметом позову. Судове рішення прийнято у відсутність відповідача ОСОБА_1 .

Судом ухвалено рішення, що обмежує ОСОБА_1 у праві користування належним йому на праві власності майном і при цьому судом не з`ясовані обставини, що мають значення для справи.

Відповідач ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Інші учасники справи не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник прокуратури Підяш О.С. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Пояснив, що земельна ділянка під кадастровим номером НОМЕР_13 утворилась в результаті поділу земельної ділянки НОМЕР_18 за заявою її власника, відповідача ОСОБА_1 . У травні 2019 року прокуратурою подано до суду заяву про зміну предмету позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Зайченко К.С. та представник відповідача ОСОБА_5 - адвокат Орещенко Л.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що із заяви про забезпечення позову вбачається реальна небезпека реалізації майна, оскільки за час розгляду справи відповідачі відчужували земельні ділянки на користь третіх осіб, а тому суд погодився з доводами позивача, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення або унеможливити виконання рішення суду.

З даними висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають дійсним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах територіальної громади міста Вишгород у позові просить визнати незаконними та скасувати рішення Вишгородської міської ради №31/16 від 29 грудня 2009 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян» в частині щодо передачі земельних ділянок у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_3 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки видані для ведення садівництва та розташовані в СТ «Дніпро-8», Вишогородська міська рада Київської області: серії НОМЕР_19 виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0906 га з кадастровим номером НОМЕР_16 ; серії НОМЕР_20 виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0899 га з кадастровим номером НОМЕР_1 ; серії НОМЕР_21 виданий ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0928 га з кадастровим номером НОМЕР_17 ; серії НОМЕР_22 виданий ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0975 га з кадастровим номером НОМЕР_18 ; серії НОМЕР_23 виданий ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0870 га з кадастровим номером НОМЕР_2 ; серії НОМЕР_24 виданий ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0944 га з кадастровим номером НОМЕР_3 ; серії НОМЕР_25 виданий ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 0,0800 га з кадастровим номером НОМЕР_4 ; витребувати на користь територіальної громади м. Вишгород в особі Вишгородської міської ради земельні ділянки з незаконного володіння: ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,0995 з кадастровим номером НОМЕР_5 , земельну ділянку 0,1078 га з кадастровим номером НОМЕР_6 ; земельну ділянку площею 0,1051 га з кадастровим номером НОМЕР_26 ; ОСОБА_10 земельну ділянку площею 0,09 га з кадастровим номером НОМЕР_10 ; ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0907 га з кадастровим номером НОМЕР_27 ; ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,0952 га з кадастровим номером НОМЕР_15 .

Зазначені земельні ділянки знаходяться в прибережній захисній смузі Канівського водосховища р Дніпро, а саме в межах 100 метрової захисної смуги, тобто ці ділянки передані у власність громадян за рахунок земель водного фонду, що є порушенням діючого законодавства.

Києво-Святошинською місцевою прокуратурою встановлено, що під час розгляду справи судом деякими відповідача по справі відчужено ряд земельних ділянок на користь інших осіб, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а деякі ділянки поділені та забудовуються, такі дії відповідачів роблять неможливим виконання рішення суду та використання земельних ділянок за їх цільовим призначенням.

Враховуючи, що предметом спору є визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради та витребування земельних ділянок з незаконного володіння, якими є спірні ділянки,колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову - накладення арешту земельні ділянки, які належать на праві власності відповідачам, є співмірним із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав уважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст. ст. 149-153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно, а відтак суд дійшов вірного висновку про те, що не забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Таким чином, стороною позивача наведені як причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, враховано співмірність заходу забезпечення позову заявленим вимогам, з огляду на що висновок суду про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги щодо накладення арешту на земельну ділянку відповідача ОСОБА_1 під кадастровим номером НОМЕР_13 , яка не є предметом позову є безпідставними, враховуючи наступне.

Як зазначено прокурором в заяві про забезпечення позову, така земельна ділянка утворилась на підставі заяви власника про поділ земельної ділянки під кадастровим номером НОМЕР_18 і становила площу 0,0975 га, яка є предметом позову. Поділ земельної ділянки на дві відбувався після звернення до суду з позовом.

Посилання представника відповідача ОСОБА_1 на те, що на час винесення ухвали про забезпечення позову, прокурором не змінено ні предмет, ні підстави позову, а тому відсутні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_13 є предметом спору, не заслуговують на увагу, оскільки як пояснив в судовому засіданні представник прокуратури, він у травні 2019 року подав заяву про зміну предмету позову, а вирішення питання про забезпечення позову за нормами цивільного процесуального кодексу можливо і до подачі позову до суду.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що справу була розглянута у його відсутність, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки суд розглядає заяву про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч.1 ст. 153 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Зайченко Катериною Сергіївною,- залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 9 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус