Справа №295/6437/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі Ярошовець В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов`язаний це робити. У зв`язку з наведеним, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки до досягнення повноліття в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Крім того, посилаючись на ту обставину, не має самостійного заробітку, просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в сумі 500 грн. щомісяця.

В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали в повному обсязі з тих самих підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала з приводу позову, вказала на те, що позивачем не надано належних доказів, які підтверджують проживання дитини саме з матір`ю. Вказане, на думку представника, є необхідною умовою для можливості отримання аліментів.

Також звертала увагу, що саме зі слів позивача відповідач не є батьком дитини.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Між сторонами по справі 15.06.2018 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб. Особи є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання своєї неповнолітньої дитини та не здійснює матеріальне забезпечення її побутових потреб.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 липня становить 1699 гривень, з 1 грудня 2019 року відповідний показник становитиме 1779 грн.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні учасники не заперечували, що відповідач є інвалідом 2-ї групи, перебуває на обліку у пенсійному фонді.

В судовому засіданні також досліджено довідку УПСЗН ДПС Житомир від 03.07.2019 року № 211, згідно якої ОСОБА_2 отримав за період з лютого по липень 2019 року державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2-ї групи в загальному розмірі 9049,00 грн.

Заявлена позивачем сума аліментів відповідатиме принципу необхідного розміру для матеріального забезпечення потреб дитини, є виваженою та справедливою з огляду на встановлені судом обставини про матеріальне забезпечення відповідача.

З приводу зауважень представника відповідача про відсутність доказів на підтвердження проживання дитини саме із позивачем, суд звертає увагу, що згідно з ч.1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За положеннями ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідачем не надано доказів, які підтверджують проживання дитини спільно із ним, а зауваження представника про те, що під час відвідування відповідачем місця проживання позивача він не бачив дитину за відповідною адресою, не впливає на вирішення питання про стягнення аліментів за тих додаткових обставин, що відомості про будь-які звернення до правоохоронних органів з приводу викрадення дитини відсутні.

Тимчасове перебування дитини у рідних, на що вказали сторони в судовому засіданні, не може вказувати на ухилення матері від виконання обов`язків щодо забезпечення та утримання доньки, її права на отримання аліментів від іншого з батьків.

На час розгляду справи батьківство відповідача є підтвердженим свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 . Приймаючи до уваги, що відповідно до ч.2 ст. 136 СК України підставою оспорювання батьківства та, відповідно, виключення відомостей з актового запису про народження дитини, є доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, зауваження учасників про те, що відповідач може не являтись батьком дитини, на час вирішення спору не має юридичного значення.

За положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач є інвалідом 2-ї групи. Доказів на підтвердження можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дружини суду не надано.

З огляду на викладене, суд відмовляє у стягненні аліментів на утримання позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 184 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 25.04.2019 року до досягнення повноліття, в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення суду буде виготовлене 16.08.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов