Ухвала

07 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 621/906/16-ц

провадження № 61-14356ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М.М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 липня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс») звернулось до Зміївського районного суду Харківської області з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні у вказаній справі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року вказану заяву задоволено, замінено стягувача, який вибув, - ПАТ Банк «Траст» на стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

До Верховного Суду 25 липня 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , подав касаційну скаргу на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 липня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження в частині оскарженняухвали Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року необхідно відмовити з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Виходячи із змісту оскаржуваної ухвали Харківського апеляційного суду від 05 липня 2019 року поданої заявником разом із касаційною скаргою, вбачається, що оскаржувана ухвала Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року не була предметом апеляційного розгляду.

Ураховуючи те, що ухвала Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року не оскаржувалась та не переглядалось в апеляційному порядку, підстави для відкриття касаційного провадження на ухвалу суду першої інстанції відсутні.

Разом з тим, касаційна скарга, подана на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 липня 2019 року, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимогпункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У касаційній скарзі заявник просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на незадовільний майновий стан.

Суд дійшов висновку, що клопотаннняне підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частинами першою та третьоюстатті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду в справі № 686/114/16-ц від 04 липня 2018 року.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Доказів на підтвердження відсутності коштів до касаційної скарги не долучено, а саме лише посилання заявника на складне фінансове становище не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» із змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2019 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум на працездатну особу складає 1921,00 грн.

Особі, яка звернулась з касаційною скаргою необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн (1921,00*0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, Харківським апеляційним судом прийняті дві постанови датовані 05 липня 2019 року у справі № 621/906/16-ц, отже заявнику необхідно уточнити, яку саме постанову від 05 липня 2019 року він оскаржує.

Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції. Також надіслати копії уточненої касаційної скарги та доданих матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 136, 185, 389, 390, 392, 393, 394ЦПК України,статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 11 червня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 липня 2019 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук