П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року місто Київ

справа № 372/1519/16-ц

провадження №22-ц/824/7752/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Кравченко М.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про виділ частки,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивачі звернулися до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про встановлення порядку користування нерухомим майном між співвласниками шляхом виділу 2/3 частин будинку та земельної ділянки, що належать позивача на праві власності.

В обґрунтування позову зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати ОСОБА_4 14 травня 2014 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, відповідно до яких вони прийняли у спадок в рівних частках по 1/3 частині за кожним на житловий будинок та земельні ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначали, що у спірному будинку постійно проживає відповідач, який порушує рівність їх права на спірне майно та ігнорує спільні інтереси створюючи перешкоди в користуванні майном.

Посилаючись на зазначені обставини, просили суд першої інстанції виділити їм в житловому будинку АДРЕСА_1 , приміщення відповідно до їх 2/3 частин на даний будинок, визначений висновком судової експертизи; виділити позивачам та відповідачеві допоміжні споруди до житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до їх часток з урахуванням судової експертизи; виділити позивачам та відповідачеві земельні ділянки площею 0,1000га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд та площею 0,1545 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 , з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, відповідно до встановлених їх часток на житловий будинок з допоміжними спорудами з урахуванням висновків судової експертизи.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про поділ майна.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначили, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення з недотриманням норм матеріального та процесуального права.Зазначають, що висновком експерта №7334/17-43/9830/18-43 було розроблено три варіанти поділу житлового будинку, при цьому позивачі вважають 1 варіант відповідає ідеальним часткам співвласників, не потребує переобладнання та компенсацію за відхилення від ідеальних часток позивачі не вимагають. Вважають, що надали суду достатні докази на підтвердження порушення їх прав через перешкоди у користуванні об`єктами спільної сумісної власності, що чинить їм відповідач.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та їх представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

В судове засідання не з`явився відповідач ОСОБА_3 , судова повістка повернута до суду з довідкою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання», у зв`язку з чим останнього було повідомлено про розгляд справи, що призначений на 24 липня 2019 року, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, яке опубліковане на офіційному веб-сайті Київського апеляційного суду 20 червня 2019 року. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про права на спадщину за заповітом, виданого 14 травня 2014 року державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Клименко О.П., ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 належить по 1/3 частці житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належав померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на 1/2 частку житлового будинку, виданого Обухівською державною нотаріальною конторою від 4 жовтня 1983 року за реєстровим №36031 та на підставі договору дарування 1/2 частки будинку, посвідченого Обухівською державною нотаріальною конторою від 21 квітня 1992 року за реєстром №1с-923 та зареєстрованого в Обухівському бюро технічної інвентаризації за №1047 в книзі №1.

Згідно свідоцтва про права на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Клименко О.П. від 14 травня 2014 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 належить по 1/3 частці земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 , виданого Обухівською міською радою згідно рішення від 25 вересня 2008 року за №280 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №69 від 7 липня 2010 року.

Встановлено, що позивачам та відповідачу належить спірне нерухоме майно на праві спільної часткової власності.

Згоди щодо користування своїм майном спільно, сторони добровільно дійти не можуть.

До теперішнього часу житловий будинок що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, поділено в натурі між співвласниками не було.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок складається з житлового будинку літ.«А», погріб літ. «під А», сарай літ. «Б,Е.», літня кухня літ. «В», гараж літ. «Г», огорожа літ. «№1», колодязь літ. «№2».

Згідно Висновку експерта № 7334/17-43/9830/18-43 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 23 червня 2018 року, було розроблено 3 варіанти поділу житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельних ділянок 0,1000 га та 0,1545 га.

Також, відповідно до Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №7334/17-43/9830/18-43, виконаного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Карпенка О.В. 23 червня 2018 року визначено Варіант №1 розподілу житлового будинку з відступом від ідеальних часток 1/3 та 2/3, відповідно до якого виділити співвласникам з частками 1/3 та 2/3 приміщення у житловому будинку та надвірні будівлі і споруди, що розташовані на земельній ділянці, відповідно до таблиці №4, а також визначено Варіант №1 розподілу земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,1545 га в частках 1/3 та 2 / 3 АДРЕСА_1 . Графічно розроблений порядок користування житловим будинком та земельними ділянками та відображений у додатках № 1 та №4.

Проте відповідно до Висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №7334/17-43/9830/18-43, виконаного експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Карпенко О.В. 23 червня 2018 року визначено, що влаштувати, як мінімум дві окремі однокімнатні квартири у межах даного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в частках 1 /3 та 2/3 у відповідності до вимог нормативних документів неможливо, тому розподілити житловий будинок в ідеальних частках 1/3 та 2/3 у відповідності до вимог нормативних документів, також не вбачається за можливе, оскільки співвласнику з ідеальною часткою 1/3 недостатньо площі (22,0 кв. м.) у житловому будинку для влаштування, як мінімум, однокімнатної квартири, до складу якої входить житлова кімната площею не менше 15,0 кв. м., кухня площею не менше 7,0 кв. м., ванна кімната площею 3,8 кв. м та внутрішній коридор для сполучення між приміщеннями.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що право позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на захист якого вони звернулись до суду, фактично не оспорюється відповідачем ОСОБА_3 , а тому не підлягає захисту у обраний позивачами спосіб. Суду не подано будь-яких доказів наявності перешкод у користуванні чи володінні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єктами спільної сумісної власності, реалізації ними свого права як співвласників. При цьому відповідач ОСОБА_3 заперечив факт чинення ним будь-яких перешкод у користуванні позивачами належною їм часткою будинку, вважав можливим спільне користування спільною власністю. Будь-якими доказами позивачі це не спростували. Крім цього, зазначив, що внаслідок запропонованого експертом поділу, відповідач ОСОБА_3 може залишитись без приміщень з обладнаною системою життєзабезпечення, оскільки його ідеальна частка 1/3 - 22.0 кв.м., такої площі в житловому будинку для влаштування необхідних приміщень, зокрема, кухні, ванної кімнати, житлової кімнати та внутрішнього коридору для сполучення між приміщеннями недостатньо, а тому розподіл в запропонованих частках неможливий. Для виділення двох окремих відособлених житлових приміщень із спірного будинку відповідно до висновку експерта слід виконати ряд суттєвих будівельних роботи по реконструкції приміщення, однак відповідного дозволу органу місцевого самоврядування чи архітектурно-будівельної інспекції на це немає, а відповідач не погоджується понести витрати на таке перепланування.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст..15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною першою ст..358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Звертаючись до суду з позовом позивачі просили виділити їм у натурі 2/3 частки із майна, що є у спільній часткові власності.

Право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна передбачено ст..364 ЦК України.

За правилами ст..364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний та логічний аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що право на виділ в натурі своєї частки із спільного майна має кожний співвласник окремо, оскільки виділ частки передбачає припинення права спільної часткової власності між співвласником, якому виділена частка у спільному майні, та іншими співвласниками, між якими продовжують існувати відносини права спільної часткової власності, але вже щодо зменшеного об`єкта власності.

Оскільки виділу із спільного майна здійснити просять дві особи, кожна з яких є співвласником 1/3 частини майна, то в результаті такого виділу їх право спільної часткової власності на виділену в натурі частину будинку не припиняється, як і не припиняється і право власності відповідача на 1/3 частку зазначеного будинку, що суперечить вимогам ст..364 ЦК України.

Відповідно такий виділ в натурі здійснений бути не може.

Згідно з п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або ) резолютивної частини.

Суд вважає, що суд першої інстанції не застосував закон, що підлягав застосуванню до спірних правовідносин, ухваливши по суті правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому мотивувальну частину рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року необхідно змінити, виклавши мотивувальну частині рішення в редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року - змінити, виклавши його зміст в редакції цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 1 серпня 2019 року

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус