У Х В А Л А

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 296/3562/17

провадження № 61-11878ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу директора Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради - Рогожина Дмитра Володимировича на постанову Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року та додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору - Незалежна профспілка гірників України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

26 червня 2019 року директор Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради (далі - КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради) - Рогожин Д . В.звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року та додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 20 травня 2019 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги частини третьої та пункту 3 частини четвертої 392 ЦПК України, а саме: не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання та розгляд касаційної скарги.

За змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16).

Враховуючи те, що крім поновлення на роботі позивач просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну шкоду, КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради необхідно сплатити судовий збір за подання та розгляд касаційної скарги у цій частині позову.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено, що з 1 січня 2017 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 600,00 грн.

З позовом про стягнення 224 185,10 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулута 5 000,00 грну відшкодування моральної шкоди позивач звернувся у травні 2017 року. Ціна заявленого ним позову в цій частині складає 2 291,85 грн, тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 4 583,70 грн (2 291,85 ?200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Також, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не зазначено: поштовий індекс, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб-громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявості.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу директора Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради - Рогожина Дмитра Володимировича залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник