КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8459/2019
Справа № 756/3900/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва в складі судді Диби О.В., ухвалене в м. Київ 15 квітня 2019 року за поданням державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Харитоненко К.В. про видачу дубліката виконавчого листа № 2-1584, виданого 24 квітня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» боргу в розмірі 1406707,72 грн.,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

В березні 2019 року державний виконавець Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві Харитоненко К.В. звернувся до суду із поданням про видачу дубліката виконавчого документа, посилаючись на те, що на виконанні в Оболонському районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 39310375 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2013 року по справі № 2-1584 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу 1406707,72 грн.

Посилаючись на п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», просив видати дублікат зазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року подання державного виконавця задоволено, видано дублікат виконавчого листа № 2-1584, виданого 24 квітня 2013 року Оболонським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу 1406707,72 грн.

Боржник ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, розгляд справи за відсутності учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, просила скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що суд розглянув справу, не повідомивши її належним чином про дату, час і місце засідання суду, що є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Вказувала, що заява про видачу дубліката виконавчого листа не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 та п.п. 17.4 п. 17 Перехідних положень ЦПК України. У порушення даних норм зміст заяви про видачу дубліката виконавчого листа не містить виклад обставин і зазначення доказів, які б свідчити про втрату виконавчого листа і що заява про видачу дубліката виконавчого листа подана до закінчення строку, встановленого до пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Заявником при зверненні із даним поданням зазначено, що виконавчий лист, виданий 24 квітня 2013 року, втрачено в ході проведення виконавчих дій. Проте зазначена інформація не відповідає дійсним обставинам справи, так як в матеріалах справи міститься ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року по справі № 756/15605/17-ц, в якій зазначено, що за твердженням держаного виконавця, під час проведення інвентаризації дільниці № 6 було виявлено втрату виконавчого документу. Крім цього, цим рішенням суду відмовлено в поданні державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа. Таким чином, заявник ввів суд в оману, зазначаючи, що втрата відбулась при здійсненні виконавчих дій, а у 2017 році під час розгляду аналогічного подання причини втрати були іншими. З цих підстав вважає, що твердження заявника стосовно обставин втрати виконавчого листа є надуманими та спростовуються матеріалами справи.

Зазначала, що суд, постановляючи ухвалу про видачу дублікату виконавчого листа та керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, не врахував, що строк звернення з таким поданням сплив 24 квітня 2014 року. За відсутності доказів втрати виконавчого документа, а також враховуючи, що строк його пред`явлення сплив, клопотання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник не порушував, вважала, що ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог ст. ст. 128 - 130 ЦПК України.

Частинами 1 - 4 ст. 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Згідно із ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що боржник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 повідомлялась судом про дату, час і місце розгляду справи на 15 квітня 2019 року.

Розглядаючи подання, суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 , щодо якої відсутні докази належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, не забезпечив їй можливості надати суду докази та навести міркування з приводу цієї заяви, чим позбавив боржника можливості скористатись наданими їй ст. ст. 43, 49 ЦПК України правами стосовно вказаного питання.

Крім того, постановляючи ухвалу, судом не з`ясовано фактичні обставини справи, оскільки єдиним доказом на підтвердження втрати виконавчого листа є довідка Оболонського районного ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 14 березня 2019 року № 39310375/6 (а. с. 11).

Вимоги до доказів визначені у ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Так, згідно довідки Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 14 березня 2019 року № 39310375/6, на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 39310375 на підставі виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва від 24 квітня 2013 року по справі № 2-1584 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу 1406707,72 грн. Оригінал вищезгаданого виконавчого листа відсутній в матеріалах провадження. В ході проведення виконавчих дій виконавчий документ - втрачено. Станом на 14 березня 2019 року боржником рішення суду не виконано.

Дана довідка не містить відомостей, на підставі чого її складено і чим доводяться зазначені в ній обставини.

Вивчення матеріалів справи надає підстави для висновку, що державним виконавцем до подання про видачу дубліката виконавчого листа надано лише окремі документи з виконавчого провадження.

Матеріали виконавчого провадження судом не витребовувались та не досліджувались і пояснення державного виконавця судом не заслухані, судом взагалі не було з`ясовано, коли державним виконавцем втрачено виконавчий лист. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою наявність в матеріалах справи копії ухвали від 23 листопада 2017 року про відмову у задоволенні подання державного виконавця про видачу дублікату виконавчого листа.

Відтак, судом першої інстанції не було встановлено дійсних обставин справи та належним чином не обґрунтовано висновок про задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

За таких обставин ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року не можна вважати законною і обґрунтованою.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на приписи п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України апеляційний суд приходить до висновку про наявність передбачених законом обов`язкових підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, однак враховуючи, що видача дублікату виконавчого листа не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції і відноситься до компетенції суду першої інстанції, який ухвалив вказане рішення, тому постановлена у справі ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2019 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.

.