МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 477/253/19 Категорія
Провадження № 22-ц/812/1298/19
У Х В А Л А

09 серпня 2019 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника виконавчого комітету Миколаївської міської ради-Батовської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про призначення судово- психологічної експертизи у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 червня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із нею - ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовувала наступним. З грудня 2013 року по серпень 2018 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина ОСОБА_4 , батьком якого є відповідач. Дитини проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Після припинення фактичних шлюбних відносин відповідачем не було висловлено заперечень щодо проживання їх сина з матір`ю - позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 , відвідування дошкільного закладу у цьому районі та отримання за даною адресою медичної допомоги. Дитина зареєстрована за цією адресою з 04 вересня 2015 року.

Однак 05 січня 2019 року відповідач приїхав за сином і забрав його на три дні за їх попередньою домовленістю, але фактично, самостійно, без її на те згоди, змінив місце проживання дитини, не повернувши сина до сьогоднішнього дня. Вивіз дитину до м. Києва, що їй відомо зі слів знайомих, та місце перебування дитини на сьогоднішній день їй невідоме, як і умови проживання сина, забезпечення його належним доглядом, дотриманням режиму та піклування.

Вважає, що в інтересах сина, є проживання з нею, а не з батьком, через ранній вік дитини, якій лише виповнилося три роки. Вона на цей час перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою донькою, тому має більшу можливість надати синові належний догляд та дбати про його розвиток. Вказує, що має стабільний підробіток та може в повному обсязі забезпечити всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини, забезпечити його виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Після закінчення декретної відпустки та виходу на роботу її матеріальне становище знову таки буде стабільним, в той час як відповідач не має доходу для матеріального забезпечення належних умов проживання їх спільного сина, не має постійного житла, оскільки зареєстрований у гуртожитку без надання житлової площі та фактично проживає в будинку його матері разом з іншими родичами. Будинок не облаштований у повному обсязі всім необхідним для догляду та розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального дозвілля та виховання. В той час, як вона проживає у комфортабельній двокімнатній квартирі на другому поверсі двоповерхового будинку з сучасним ремонтом, обладнанням та автономним опаленням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини.

Вказує, що між їх сином ОСОБА_4 та її дітьми від першого шлюбу і її чоловіком існують добрі стосунки. Проживання сина ОСОБА_4 із нею відповідає інтересам дитини, вона не має шкідливих звичок, має можливість забезпечити синові належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 червня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Судом визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 7 Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей» від 25.01.1996 року № 160, рішення суду в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю, допущено до негайного виконання, зобов`язано ОСОБА_2 негайно повернути малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матері - ОСОБА_1 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, на те, що воно ухвалене безпідставно і неправомірно, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення у справі судово - психологічної експертизи, посилаючись на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про проведення психіатричної експертизи відносно дитини.

Також в клопотанні представник відповідача посилалася на те, що відповідач проконсультував дитину у психолога на предмет оцінки актуального психоемоційного стану дитини та отримав результати психологічного дослідження від 08.07.2019р. та відповідь від 31.07.2019р. щодо роз`яснення первинного висновку. З урахуванням змісту даних висновків, а також того, що згідно акту обстеження умов проживання сім`ї позивачки від 22.11.2018р. позивачці було рекомендовано створити дитині особисте ліжко, а до цього дитина спала разом з мамою і її новим чоловіком на одному ліжку, просила призначити у справі судово - психологічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

1)Визначити психологічне ставлення малолітньої дитини ОСОБА_4 до кожного з батьків на час проведення дослідження?;

2)З ким із батьків, виходячи з індивідуально-психологічних особливостей, психоемоційного стану, рівня розвитку, інтересів дитини, краще проживати дитині ОСОБА_4 з точки зору її психологічного комфорту та здоров`я та чи є доцільним в інтересах дитини зменшення контактів з матір`ю чи батьком? Які явні та приховані бажання дитини щодо місця проживання та спілкування з кожним із батьків?

Позивачка та представник органу опіки та піклування заперечували проти задоволення клопотання, вважаючи, що для проведення психологічної експертизи нема підстав.

Згідно ч.3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Відповідно до ч.1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Суд призначає експертизу у справі згідно ст. 103 ЦПК України за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. При цьому учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем заявлялося усне клопотання про призначення у справі психіатричної, а не психологічної експертизи під час розгляду справи по суті, а не в підготовчому судовому засіданні. Судом у задоволенні даного клопотання було відмовлено.

Згідно ст. 365 ЦПК України питання про призначення експертизи, за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішується суддею доповідачем у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду.

Оскаржуючи рішення суду, відповідач в апеляційній скарзі не просив призначити експертизу. Не скористався він також своїм передбаченим ч.1 ст. 106 ЦПК України правом подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення, надавши апеляційному суду через свого представника в судовому засіданні тільки висновок практикуючого психолога ОСОБА_5 .

Згідно ст. 103 ЦПК України експертиза призначається якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Отже, неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

В матеріалах справи наявні фактичні дані психологічного стану та ставлення дитини до сторін як на час проживання дитини з матір`ю, так і на час проживання з батьком при відсутності тривалого спілкування дитини з матір`ю, які будуть досліджуватися судом у їх сукупності в межах наданих йому законом повноважень.

Із висновку психологічного дослідження від 08 липня 2019р., проведеного психологом ОСОБА_5 на прохання батька дитини, не зважаючи на описову частину дослідження, вбачається, що дитина знаходиться в ситуації гострої невротичної кризи, пов`язаної з порушенням зв`язку з матір`ю, руйнуванням звичної картини світу через конфлікт між батьками, в який він пасивно втягнутий. У дитини спостерігаються ознаки неврологічних порушень, органічного генезу.

Із відповіді даного психолога на запит представника відповідача від 31.07.2019р. вбачається, що дитина перенесла тяжкий стрес, через який у неї зруйнована уява про сімейну систему і на даному етапі у дитини багато страху, тривоги та злості з цим пов`язаних. З аналізу малюнків можна припустити, що можливо дитина була свідком сексуальних контактів матері і вірогідно могла піддаватися насильству зі сторони дорослих. З аналізу «Направленої гри в пісочниці» можна зробити припущення, що дитина виключила з оточення матір і визначає її як негативний об`єкт, який може бути небезпечним та непередбачуваним. Дитина імпульсивно прикривається рукою, якщо помічає різкі рухи в його бік. Сам ОСОБА_4 говорить, що не хоче знаходитися з матір`ю, оскільки вона його ображала, а зараз з батьком йому добре.

Докази про стан дитини на час обстеження його у психолога в липені 2019 року з протилежними висновками в матеріалах справи відсутні.

Наявні в матеріалах справи також фактичні дані про стосунки сторін та про взаємовідносини дитини з батьками як на час проживання дитини з матір`ю, так і на час проживання з батьком.

Надання аналізу фактичним даним, які є в матеріалах справи і які входять в предмет доказування, законодавством віднесено до компетенції суду.

За такого підстав для призначення психологічної експертизи стосовно дитини в межах заявлених вимог у даній справі не має, а тому колегія суддів вважає, що клопотання представника відповідача про призначення судово - психологічної експертизи задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів враховує, що питання необхідності обстеження дитини спеціалістами з питань дитячої психології та психіатрії на предмет необхідності лікування дитини не входить в предмет доказування у даній справі.

Керуючись ст. ст. 102 - 105, 381, 260 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про призначення судово - психологічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий

Судді

Повний текст ухвали складено 13 серпня 2019 року