Справа № 692/285/17
Провадження № 2/692/11/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді - Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Драбове-Барятинська сільська рада Драбівського району Черкаської області, про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач з позовом про визнання заповіту недійсним. Позовну заяву мотивував тим, що 17.12.2015 року його мати ОСОБА_3 заповіла йому все майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла. Мати була зареєстрована та проживала в будинку АДРЕСА_1 . Після похорон він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та дізнався, що 16.08.2016 року мати зробила інший заповіт на ОСОБА_2 , 1959 року народження, який проживає в с АДРЕСА_1 Барятинске Драбівського району Черкаської області. Заповіт був написаний за місяць до смерті, що викликало сумніви у позивача у його законності. Позивач вважає даний заповіт недійсним з наступних підстав. Мати за станом здоров`я та психологічним станом не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії, що підтверджується медичними документами. На час складання заповіту їй виповнилося 79 років, в останній роки в неї розвивався віковий склероз і почастішали випадки не прийняття дійсних подій. За рік до смерті вона важко виконувала повсякденні обов`язки, була відірвана від активного життя. Розлад мислення, знижений і нестійкий настрій призводили до порушення сну, емоційної напруги, нервозності, дратівливості, реакції замикання, бажання уникати контактів. Перенесені травми психіки призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін : швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакція замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість у собі. Спроби поліпшити її стан медикаментозним лікуванням позитивного результату не дали. Розтином тіла покійної виявлено наявність онкологічного захворювання, а саме рак легенів з метастазами печінки. Наслідками зазначеного захворювання у матері був важкий фізичний стан з психологічними розладами, а тому на час укладення заповіту вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

В судовому засіданні позивач підтримав позов, просив суд його задовольнити, пояснив суду, що він працює лікарем, матір він також лікував, як особу, яка проживала на території яку він обслуговує. Тяжка тривала хвороба вплинула на психічне здоров`я матері, яка не усвідомлювала значення своїх дій при складанні заповіту.

Відповідач та його представник заперечували проти позову, вважають що позивачем не доведено факти викладені в позовній заяві, які спростовуються показами свідків допитаних в суді.

Третя особа в судове засідання не з`явилася.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, суд дійшов до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження позивача його матір`ю є ОСОБА_3 . Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть від 27.09.2016 року. За життя ОСОБА_3 склала два заповіти, а саме на сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та на відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно довідки від 15.02.2017 року № 148 КЗ ДРР «Драбівський Центр первинної медико-санітарної допомоги» Драбівського району Черкаської області ОСОБА_3 знаходилась на диспансерному обліку та на лікуванні у сімейного лікаря з діагнозом: ішемічна хвороба серця, тахікардія, атеросклеротичний кардіосклероз, ХНК ІІ, хронічний обструктивний бронхіт ДН ІІ, рецидивуюча пневмонія, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, гіпертензивне серце, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ, судинна деменція, цукровий діабет тип ІІ середнього ступеню тяжкості. Причиною смерті ОСОБА_3 стало злоякісне новоутворення легень з метастазами в печінку, що зазначено в довідці, яка є додатком до лікарського свідоцтва про її смерть від 14.09.2016 № 675. З даних документів вбачається, що за життя ОСОБА_3 не було встановлено вірний діагноз її хвороби. Досліджені в судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на самопочуття, які зафіксовані в її амбулаторній картці хворого та покази допитаних свідків, на думку суду, не є достатніми доказами, які б свідчили про те, що на час складання заповіту на ім?я відповідача, остання не усвідомлювала значення своїх дій. Остання не мала діагностованих психічних хвороб. Показання свідків, які допитані у судовому засіданні не є достатнім доказом, який би свідчив про те, що ОСОБА_3 на момент укладення заповіту 16.08.2016 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Так, свідок ОСОБА_4 показала суду, що вона безпосередньо посвідчувала заповіт ОСОБА_3 16.08.2016 року, свідок охарактеризувала її як жінку категоричну, яка все розуміла, чітко ставила запитання і чітко відповідала, але інколи могла перебільшувати, наприклад, що стосується її страждань. На запитання чи не вчиняє вона заповіт проти своєї волі остання заперечила. З показань інших свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 також не вбачається беззаперечних доказів того, що ОСОБА_3 на час укладення заповіту не розуміла значення своїх дій. Порушення в психоемоційному стані, які спостерігалися з пояснень свідків у ОСОБА_3 в останні місяці життя і проявлялися у періодичній втраті пам`яті, надмірній тривожності, суд розцінює як такі що були викликані її тяжким захворюванням, проте докази, що ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій ат не могла керувати ними у судовому засіданні здобуті не були. З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3 в будинковолодінні ОСОБА_2 від 30.08.2016 року вбачається, що остання має складі відносини з сином, хворіє і потребує сторонньої допомоги, добровільно без примусу проживає в будинку ОСОБА_2 , дозволяє йому користуватися своїми речами, для неї створені всі необхідні умови для проживання. Для встановлення психічного стану ОСОБА_3 була призначена судово-психологічна експертиза, проте експерт не зміг надати відповіді на питання суду через недостатність наданих на експертизу матеріалів.

Таким чином, підстав для визнання заповіту недійсним на підставі ст.225, 1257 ЦК України суд не вбачає, тому в позові необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.225, 1257 ЦК України, ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову Драбове-Барятинська сільська рада Драбівського району Черкаської області, про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий

Повний текст рішення виготовлено 16.08.2019 року.