Справа № 182/4193/19
Провадження № 2/0182/2345/2019
У Х В А Л А

Іменем України

20.08.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Багрова А.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії. 18.06.2019 року справу було передано судді Тихомирову І.В. згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи.

Ухвалою судді від 20.06.2019 року позов залишено без руху як поданий без додержання вимог ст. 175,177 ЦПК України, а саме: не надана оціночна вартість майна на яке позивач просить суд визнати за нею право власності (комплектна трансформаторна підстанція А-283, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 область м АДРЕСА_2 102/2) на момент пред`явлення даного позову, відповідно до якої повинен бути сплачений судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше ніж 768 грн. 40 коп., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За відсутності актуальної оціночної вартості спірного майна, суд позбавлений можливості визначити реальну ціну позову та розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем. У той же час, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 800,00 грн., виходячи із вартості об`єкта на день його купівлі, тобто станом на 10 липня 2014 року. За таких обставин позивачеві було надано строк для усунення недоліків, який відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй ухвали. Копія вказаної ухвали направлена ОСОБА_1 на адресу, зазначену нею у позові: АДРЕСА_3 .

Рішенням Вищої ради правосуддя № 1817/0/15/-19 від 09.07.2019 року суддю Тихомирова І.В. було звільнено з посади у зв`язку з поданням ним заяви про відставку.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Нікопольського міськрайонного суду від 14.08.2019 року справу передано судді Багровій А.Г.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, конверт із ухвалою про залишення позову без руху повернувся до суду 02.07.2019 року із відміткою про те, що адресат вибув. Крім того, 02.07.2019 року до суду повернувся конверт з ухвалою судді Тихомирова І.В. від 19.06.2019 року про відмову в забезпеченні позову, з аналогічною поштовою відміткою, який також був направлений на адресу позивача.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно зч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У той же час, жодних відомостей про зміну свого місця проживання від позивача до суду не надходило. Ухвала була направлена на адресу, вказану позивачем в позовній заяві, а тому вважається доставленою.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. При цьому, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи, що судом були використані передбачені Законом способи для повідомлення позивача про недоліки позову, однак до теперішнього часу вказані недоліки не усунуті, а ОСОБА_1 , звернувшись із позовною заявою 18.06.2019 року, протягом тривалого часу не виявила належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність зацікавленості у вирішенні спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 слід вважати неподаним та повернути позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання права власності та зобов`язання вчинити певні дії вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена щодо визначення розміру судових витрат шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Ухвалу суду складено 20.08.2019 року.

Суддя: А. Г. Багрова