КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6229/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Юзькової О.Л. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків пов`язаних із знеціненням валюти на день платежу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути кошти у розмірі 268 600,00 грн. як відшкодування збитків, пов`язаних із знеціненням валюти на день платежу та 3% річних у розмірі 32 916,40 грн.

Посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року, яке набрало законної сили, було задоволено його позов до ОСОБА_2 та стягнуто з останнього грошові кошти за невиконання зобов`язань у розмірі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно 79 800,00 грн. за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення та 25 000,00 грн., судові витрати. Вказане рішення відповідачем не виконано, кошти не сплачено. На день винесення заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року курс долара до національної валюти України - гривні складав 7 грн. 98 коп., а станом на 01.11.2017 року - 26 грн. 86 коп. Таким чином, через невиконання відповідачем рішення суду були знецінені кошти і завдано позивачу збитків на суму 268 600,00 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків пов`язаних із знеціненням валюти на день платежу - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних у розмірі 32 916 грн. 40 коп., інфляційні втрати у розмірі 31 009 грн. 51 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків пов`язаних із знеціненням валюти на день платежу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення збитків пов`язаних із знеціненням валюти на день платежу у розмірі 179 200,00 грн.

Посилається на те, що на момент сплати коштів (або винесення рішення суду) позивач має право згідно ч.2 ст.533 ЦК України одержати грошові кошти в іноземній валюті (10 000,00 дол. США) у перерахунку до національної валюти України - гривні за курсом НБУ (259 000,00 грн. станом на 25.06.2018 року). Збитки від знецінення валюти склали 179 200,00 грн. Судом зазначено, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору індексації не підлягає. Судом відмовлено в задоволенні позовних вимог відносно стягнення збитків від знецінення 10 000,00 дол. США у зв`язку із збільшенням офіційного курсу дол. США до національної валюти України - гривні. Валютні цінності у розмірі 10 000,00 дол. США через несвоєчасну виплату боржником не втрачають свою купівельну спроможність, тому до них дійсно не застосовується індекс інфляції, але їх треба привести до діючого курсу валюти на дату платежу.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу до суду не надав, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути кошти у розмірі 268 600,00 грн. як відшкодування збитків, пов`язаних із знеціненням валюти на день платежу та 3% річних у розмірі 32 916,40 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до суду з позовом позивач просить застосувати до правовідносин сторін положення ст. 625 ЦК України. Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення зобов`язання у гривні, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги враховуючи наступне.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 14 березня 2012 року Шевченківським районним судом м. Києва частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за невиконання зобов`язань.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти за невиконання зобов`язання в розмірі 10 000 доларів США, що еквівалентно 79 800,00 грн. за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення, 25 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 1085,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

01.04.2007 року між ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 була укладена угода № 10/07-Ф про надання адвокатської правової допомоги, відповідно до якої відповідач представляв інтереси ОСОБА_4 у справі за позовом про визнання недійсним договору дарування, умови якої не виконано.

Рішення Шевченківськогорайонного суду м. Києва від 14 березня 2012 року набрало чинності та на його примусове виконання Шевченківським районним судом м. Києва 12.09.2012 рокувидано виконавчий лист.

Виконавчий лист пред`явлено до виконання до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, внаслідок чого державним виконавцем 27.09.2012 року відкрито виконавче провадження на примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14.03.2012 року.

В суді першої інстанції позивач ОСОБА_1 пояснив, що грошові кошти на виконання зобов`язань, у розмірі встановленому рішенням суду відповідачем ОСОБА_2 не виконано, а тому він і звернувся до суду з даним позовом та просить застосувати до правовідносин сторін положення ст. 625 ЦК України. При цьому період застосування таких санкцій має бути з дня ухвалення судом рішення 14.03.2012 року по день звернення до суду з даним позовом.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що зобов`язання ОСОБА_2 за угодою про надання адвокатської правової допомоги від 01.04.2007 року не виконувались належним чином, внаслідок чого Шевченківським районним судом м. Києва було ухвалено рішення про стягнення грошових коштів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що на день звернення до суду з позовом про застосування до боржника положень ст. 625 ЦПК України відповідачем було виконано зобов`язання належним чином.

Відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає тільки грошова одиниця України, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28.03.2012 року справа № 6-36736 вов10).

Вказане узгоджується з позицію Верховного Суду України викладеною в постанові від 26 січня 2016 року у справі № 6-771цс15.

Таким чином, ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється тільки на випадки прострочення зобов`язання у гривні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про застосування положення щодо стягнення інфляційних збитків до прострочення зобов`язання яке виражено у гривні - 25 000,00 грн.

За розрахунками зробленими судом, з урахуванням викладеного в листі Верховного суду України №62-97р від 03.04.1997 року «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» та Роз`яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/223 від 12.05.1999 року «Про деякі питання, пов`язані з застосуванням індексу інфляції», такі збитки за період з 14.03.2012 року по 01.11.2017 року становлять 31 009, 51 грн.

Вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення виконання зобов`язань за зазначений період підлягає стягненню з відповідача у сумі нарахованій позивачем та перевіреній судом у розмірі 32 916 грн. 40 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог стосовно стягнення збитків від знецінення грошових коштів у сумі 10 000, 00 дол. США у зв`язку із збільшенням офіційного курсу долара США до національної валюти України, колегія суддів не приймає до уваги враховуючи наступне.

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В поданій позовній заяві, як на підставу задоволення позовних вимог щодо стягнення збитків від знецінення грошових коштів у сумі 10 000, 00 дол. США у зв`язку із збільшенням офіційного курсу долара США до національної валюти України ОСОБА_1 посилається на положення статті 625 ЦК України.

Встановивши, що між сторонами виникли правовідносини щодо неповернення грошових коштів, в тому числі в іноземній валюті - 10 000,00 дол. США, суд дійшов обґрунтованого та правильного висновку, що положення закону, який регулює порядок сплати боргу, визначеного у гривнях, не підлягає застосуванню до правовідносин в частині нарахування індексу інфляції на кошти в іноземній валюті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.