Провадження № 2/317/883/2019
Справа № 317/2094/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі судового засідання Герман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в вигляді частини житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 після смерті чоловіка та батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свою чергу, ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з зустрічною позовною заявою про визнання за ним права власності на 1/6 частину спадкового житлового будинку та господарських споруд за цією ж адресою. Просять суд: ОСОБА_1 - визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, як майно подружжя, набуте в шлюбі, та на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті чоловіка; ОСОБА_2 - просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину в порядку спадкування після смерті батька; ОСОБА_3 - просить суд визнати за ним право власності на 1/6 житлового будинку після смерті батька.

08.07.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог та надав зустрічну позовну заяву.

Ухвалою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19.06.2019 р. відкрито провадження за первісним позовом, та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.07.2019 р. зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду з первісним позовом.

У судове засідання сторони не з`явились, від адвоката Заярної М.А. надана заява про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вона підтримує в повному обсязі, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 визнає в повному обсязі, просить розглядати справу в її відсутність.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву, що свої зустрічні позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, та визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі, просить розглядати справу в його відсутність.

Представник Запорізької районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 24.07.2008 р., актовий запис № 76 (а.с. 7)

Факт родинних відносин спадкодавця з ОСОБА_1 підтверджений свідоцтвом про їх одруження серії НОМЕР_2 від 07.05.1960 р., а спадкодавця з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджений свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_3 від 15.02.1971 р., серії НОМЕР_4 від 14.03.1961 р. та свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 від 22.08.1981 р. ( а.с. 9, 10, 11, 41).

Прийняття спадщини сторонами по справі підтверджений копією спадкової справи № 859/08 від 17.11.2008 р., наданою суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, відповідно до якої вбачається, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , звернулись: його дружина ОСОБА_1 , та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( а.с. 57-64)

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 07.05.2019 року вбачається, що в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом сторонам відмовлено в зв`язку з відсутністю у них правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 64) .

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є в рівних частках діти, батьки та дружина(чоловік) померлого.

Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За змістом п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Згідно п. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пункт 3 цієї ж статті передбачає, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, які виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто, законом встановлена презумпція рівності часток подружжя у спільній сумісній власності.

Статтею 368 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Вирішуючи питання щодо наявності у померлого ОСОБА_4 права власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 суд вважає за необхідне встановити час та підстави виникнення такого права, а також належність правовстановлюючих документів спадкодавцю.

Правовідносини з забудови індивідуального житлового будинку ОСОБА_4 в час побудови - 1967 рік (побудований будинок разом з господарськими спорудами) були врегульовані нижченаведеними нормами права та підзаконними нормативними актами: а саме: Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року встановлено, що кожний громадянин та кожна громадянка СРСР мають право купити або побудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок для чого здійснюється відвід земельних ділянок в безстрокове користування.

У відповідності до вказаного Указу Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року прийнято Постанову «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» від 26.08.1948 р., п. 2 якої визначено, що побудовані на відведених під будівництво індивідуальних житлових будинків земельних ділянках будинки є власністю забудовників.

Таким чином, діюче у вказаний період цивільне законодавство передбачало право власності на таке майно як індивідуальний житловий будинок.

Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, який був укладений 16.05.1962 року між головою Кушугумської селищної ради та ОСОБА_4 вбачається, що йому була виділена земельна ділянка 760 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 12-14)

Згідно Акту приймання в експлуатацію житлового будинку від 19.12.1990 року , який був затверджений рішенням №57/9 від 19.12.1990 року Кушугумською селищною радою підтверджується правомірне набуття права власності померлим на спадковий житловий будинок. (а.с. 15-16)

Таким чином, станом на 1967 рік ОСОБА_4 набув право власності на збудований житловий будинок у встановленому на той час законодавством України, перебуваючи в цей час в зареєстрованому шлюбі з позивачкою ОСОБА_1 . Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 є спільною власністю подружжя та Ѕ частина цього будинку належить позивачці ОСОБА_1 .

На 1/2 частку цього будинку, мають право в порядку спадкування за законом три спадкоємця першої черги по 1/6 частині кожний, а саме: дружина - ОСОБА_1 , донька - ОСОБА_2 та син - ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок на ім`я померлого ОСОБА_4 , а також не оформлення своїх спадкових прав ним при житті перешкоджає реалізації спадкових прав позивачам, а у позасудовому порядку вони позбавлені можливості реалізувати своє право на спадщину після смерті спадкодавця з огляду на наявність відмови нотаріуса, суд приходить до висновку про обґрунтованість первісних та зустрічних позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 виданий 14.11.1998 р.), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_9 виданий 14.11.1995 р.) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , паспорт НОМЕР_11 виданий 14.02.1997 р.), третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул.. Істоміна, 4, ) про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , паспорт НОМЕР_11 виданий 14.02.1997 р.) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 виданий 14.11.1998 р.), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , паспорт НОМЕР_9 виданий 14.11.1995 р.), третя особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул.. Істоміна, 4, ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», погріб під Б літ. «пг», сараї літ. «Г,В», вбиральню літ. «Д», гараж літ. «Е», душ літ. «Ж», паркан №1, водопровід №2, замощення 1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», погріб під Б літ. «пг», сараї літ. «Г,В», вбиральню літ. «Д», гараж літ. «Е», душ літ. «Ж», паркан №1, водопровід №2, замощення 1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: житловий будинок літ. «А», службову прибудову літ. «а», літню кухню літ. «Б», погріб під Б літ. «пг», сараї літ. «Г,В», вбиральню літ. «Д», гараж літ. «Е», душ літ. «Ж», паркан №1, водопровід №2, замощення 1.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Мінгазов