ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7467/19 Справа № 177/2354/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/2354/16-ц

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Левіт Семен Олександрович, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року, яке ухвалено суддею Суботіною С.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 червня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», на теперішній час Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі», про встановлення факту отримання травми на виробництві та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 , працюючи на посаді електромонтера з експлуатації розподільчих мереж третьої групи кваліфікації в Криворізькому районі електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», 15.06.2016 під час виконання трудових обов`язків, а саме завдання майстра Криворізького РЕС ОСОБА_3 по усуненню пошкодження електричних мереж, які проходять по вул. Успішній ( Пролетарській ) в с. Шевченківське ( Орджонікідзе) Криворізького району Дніпропетровської області, отримав виробничу травму внаслідок падіння на землю з висоти електричної опори після ураження електричним струмом через контакт долонь рук із електричними дротами, які були під електричною напругою, внаслідок чого отримав перелом лівої голені та вивих лівої стопи.

Відповідач, у порушення «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1112, приховав факт нещасного випадку, який стався з позивачем 15.06.2016 року під час виконання ним трудових обов`язків в ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», не організував розслідування нещасного випадку, який стався на виробництві і не склав акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом за формою Н-1, оскільки свідок вказаних подій - майстер Криворізького РЕС ОСОБА_3 , який був безпосереднім керівником робіт та здійснював допуск позивача до їх виконання з підвищеною небезпекою, повідомляв про подію нещасного випадку в телефонному режимі диспетчера РЕС Пістрюгу Валентину та начальника РЕС Ромашко Олександра Алімовича .

Також позивач вказував, що на час прибуття на місце події фельдшера сільської амбулаторії, ОСОБА_6 , яка викликала «Швидку допомогу», він через особисте прохання ОСОБА_3 , за допомогою останнього та в присутності своєї матері ОСОБА_7 , вже був перевдягнутий в свій домашній одяг. Після чого його було доставлено до травмпункту КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8», де після проведення рентгенограми діагностовано перелом лівої голені та вивих лівої стопи, у зв`язку із чим, в 11 год. 00 хв., госпіталізовано у відділення травматології на стаціонарне лікування. При цьому, позивач повідомив лікарів про отримання травми внаслідок падіння з велосипеда виключно на прохання ОСОБА_3 , який у день направлення позивача на стаціонарне лікування отримав список необхідних медикаментів і медичних засобів та придбав усе необхідне за цим списком.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд встановити факт отримання виробничої травми, що мав місце 15.06.2016 року, під час виконання трудових обов`язків, та зобов`язати адміністрацію ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», на теперішній час АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», скласти відповідний акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 та видати йому направлення на проходження МСЕК для встановлення відсотку втрати працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року до участі у справі залучено третю особу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2018 року назву відповідача Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» замінено на Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі».

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Левіт С.О., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суддя Суботіна С.А., при ухваленні рішення у справі, прийняла докази, які не були безпосередньо досліджені цим судом, оскільки надавалися сторонами судді Коваль Н.В., а суддя Суботіна С.А. прийняла справу до свого провадження лише 24.10.2018 року і мала право аналізувати будь-які докази, у тому числі пояснення сторін, письмові докази та інші, які безпосередньо були досліджені нею у судовому засіданні.

Крім того, на думку позивача, суд першої інстанції відкинув усі докази, надані стороною позивача, не мотивуючи свою позицію, та визнав достовірною позицію відповідача по справі, не зважаючи на ту обставину, що відповідач будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції суду не надав. До того ж обставини, викладені позивачем у позовній заяві, фактично підтверджено показами свідків, які були допитані у судовому засіданні, однак суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги показання цих свідків.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левіта С.А., який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні, відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» - Нанкевич О.Л. та представника третьої особи Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Дніпропетровській області - Лутоніної Н.В., які, кожна окремо, заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №40-к/441 від 09.12.2015 року, позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до Криворізького району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», на теперішній час АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», на посаду електромонтера з експлуатації розподільчих мереж третьої групи кваліфікації (а.с. 5).

15 червня 2016 року з ОСОБА_1 стався нещасний випадок.

29 червня 2016 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», на теперішній час АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», проведено розслідування нещасного випадку, що стався 15.06.2016 року із позивачем та складено акт № 13 за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру (а.с.99-100).

Згідно з записами виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 № 2248/461 (а.с.6), останньому встановлено діагноз «закритий злам внутрішньої кістки лівої голені із задовільним станом уламків, підтаранний вивих лівої ступні», що зі слів хворого сталося через побутову травму 15.06.2016 року, яку він отримав в 07 год. 00 хв. через падіння з велосипеда. Скарг щодо електротравм, отриманих хворим 15.06.2016 року, в т.ч. на верхніх кінцівках та долонях, від останнього не поступало.

Згідно листків непрацездатності серії АДБ № 732209 від 24.06.2016 року, № 761067 від 26.06.2016 року (а.с.30-31), та листа КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради» № 991 від 05.05.2017 року (а.с.101), ОСОБА_1 звертався до травмпункту 15.06.2016 року о 10 год. 30 хв. з приводу травми, що мала місце в побуті (невиробнича травма) 15.06.2016 року о 07 год. 20 хв., а ознак електротравм у хворого не було, що спростовує посилання позивача на отримання ним ураження електричним струмом через контакт долонь рук із електричними дротами, які були під електричною напругою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що роботодавцем відмовлено ОСОБА_1 у складенні актів форми Н-1 та Н-5 за наслідками розслідування нещасного випадку, який стався з Лисенком 15 червня 2016 року, а Акт № 13 від 29 червня 2016 року за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру є чинним та позивачем не оспорюється в рамках розгляду даного цивільного спору, дійшов висновку щодо обрання позивачем невірного способу захисту своїх прав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці», роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власні або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі - Порядок, який діяв з 01 січня 2012 року та був чинним на день ухвалення оскаржуваного рішення суду).

Відповідно до пунктів 10 та 11 зазначеного Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний протягом доби утворити комісію з проведення розслідування нещасного випадку у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування. До складу такої комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи.

Пунктом 14 Порядку № 1232 передбачено, що Комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

Отже, розслідування нещасного випадку проводиться роботодавцем після одержання повідомлення про нещасний випадок на виробництві, натомість, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, відповідне повідомлення роботодавцю не надавалося, жодного розслідування нещасного випадку, у відповідності до Порядку № 1232 не проводилося та позивачеві не було відмовлено у складенні відповідного Акту, у зв`язку з чим його вимоги щодо зобов`язання відповідача скласти Акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 є передчасними та не можуть розглядатися в судовому порядку, в обхід процедури проведення розслідування нещасного випадку на виробництві, визаченого цим Порядком.

Крім того, згідно пункту 23 Порядку № 1232, нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться на облік згідно з цим Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).

У разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що факт нещасного випадку на виробництві може бути встановлено у судовому порядку виключно у випадку ліквідації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, тоді як АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» не ліквідовано та позивач не позбавлений можливості звернення із відповідною заявою про розслідування нещасного випадку на виробництві до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

При цьому, судом вірно було взято до уваги й Акт № 13 від 29 червня 2016 року за формою НТ про нещасний випадок невиробничого характеру (а.с.99-100), складений відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою КМУ від 22.03.2001 року № 270, який є чинний та позивачем не оспорювалися висновки комісії про обставини і причини настання нещасного випадку, викладені в ньому, що свідчить про відсутність у роботодавця правових підстав для проведення розслідування нещасного випадку у відповідності до Порядку № 1232, а тому суд не може вирішувати питання про зобов`язання відповідача АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» скласти Акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1 та надання ОСОБА_1 направлення для проходження МСЕК для встановлення відсотку втрати професійної працездатності в результаті нещасного випадку на виробництві, оскільки такі позовні вимоги є передчасними.

Доводи апеляційної скарги про те, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві, фактично підтверджено показами свідків, які були допитані у судовому засіданні, однак суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги показання цих свідків, колегією суддів не приймаються, оскільки судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з обранням ним невірного способу захисту порушеного права.

Посилання ж в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та зазначенні в оскаржуваному рішення (в його описовій частині) позицій сторін та письмових доказів, які не досліджувалися безпосередньо у судовому засіданні суддею Суботіною С.А. та були долучені до матеріалів цивільної справи під час перебування справи у провадженні судді цього ж суду Коваль Н.В . , колегією суддів не приймаються, оскільки оскаржуване рішення суду відповідає вимогам статті 265 ЦПК України та містить детальний виклад обставин справи, у тому числі й надані сторонами клопотання, заперечення, докази, тощо.

При цьому, у зв`язку з закінченням повноважень зі здійснення правосуддя суддею Коваль Н.В., цивільну справу № 177/2354/16-ц за результатами повторного автоматичного розподілу відповідно до ст. 14, 33, п. 15.4 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 року № 30 та погодженого Державною судовою адміністрацією України від 26.11.2010 року (зі змінами та доповненнями) та розпорядження керівника апарату Криворізького районного суду Дніпропетровської області № 26 від 19.10.2018 року, визначено для розгляду судді Суботіній С.А., якій й було передано матеріали цивільної справи, в якій містились всі вищезазначені документи та до обов`язку якої входило надати належну оцінку всім матеріалам справи, що нею й було здійснено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції відкинув усі докази, надані стороною позивача, не мотивуючи свою позицію, та визнав достовірною позицію відповідача по справі, не зважаючи на ту обставину, що відповідач будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції суду не надав, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Левіт Семен Олександрович, залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: