Справа№592/4472/19
Провадження №2/592/2565/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді - Алфьорова А.М., за участю секретаря - Літовченко С.М., позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані вона, її невістка (відповідач ОСОБА_3 ), онука (відповідач ОСОБА_2 ). Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з січня 2018 р. не проживають у спірній квартирі, виїхали добровільно і проживають за іншою адресою. У спірній квартирі відповідачі не проживають, комунальні послуги не сплачують, особистих речей у квартирі не мають, квартирою не цікавляться. Просить суд: визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_4

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.06.2019 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом статей 71, 72 ЖК України наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , будучи зареєстрованою у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає у ній без поважних причин більше одного року.

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту у вибраний позивачем спосіб, тому з огляду на викладене позовні вимоги про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім"ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

В силу ст.160 СК України місце проживання дитини визначається по місцю проживання батьків.

Неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

За змістом ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

За змістом ст.ст.71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин.

Суд вважає, що підстави для визнання неповнолітньої ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров