07.08.2019 Справа № 756/1897/18
Справа пр. №2/756/885/19
ун. №756/1897/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу позовом акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування грошовими коштами, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача акціонерного товариства "Універсал Банк" (далі - АТ "Універсал Банк") про застосування наслідків недійсності договору, стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми.

У березні 2018 року АТ "Універсал Банк" звернулося з зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування грошовими коштами.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року зустрічний позов АТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування грошовими коштами прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до АТ "Універсал Банк" про застосування наслідків недійсності договору, стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми, а позовні вимоги об`єднано в одне провадження.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до АТ "Універсал Банк" про застосування наслідків недійсності договору, стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми та за зустрічним позовом АТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування грошовими коштами.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року первісний позов ОСОБА_1 до АТ "Універсал Банк" про застосування наслідків недійсності договору, стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишено без розгляду.

Свої позовні вимоги АТ "Універсал Банк" обґрунтовувало тим, що 13 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк" (далі - ВАТ "Універсал Банк"), яке було перейменоване в АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №061-2914/840-0689, відповідно якого позичальник отримала кредит у сумі 119400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,75% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 10 грудня 2029 року. Між сторонами також було погоджено, що за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,25% річних (підвищена процентна ставка).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у справі №754/12314/15-ц, залишеним без змін ухвалою суду апеляційної інстанції, задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ "Універсал Банк" та визнано недійсним кредитний договір від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689, укладений між ВАТ "Універсал Банк", яке було перейменоване в АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 .

Оскільки кредитний договір, за яким ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у сумі 119400,00 доларів США, визнано недійсним, відпала правова підстава для набуття ОСОБА_1 указаних коштів. А тому, як стверджував позивач АТ "Універсал Банк", кредитні кошти у сумі 119400,00 доларів США на підставі ст. 1212 ЦК України повинні бути повернуті ОСОБА_1 позивачеві. Однак відповідач ухилилася від обов`язку повернути банку отримані за кредитним договором грошові кошти.

Покликаючись на норму ч. 2 ст. 1214 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України у сумі 215969,26 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

З огляду на це судом ухвалено розглядати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач та її представники у судове засідання не з`явилися, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відповідач та її представники заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали.

У відзиві на позовну заяву АТ "Універсал Банк" відповідач ОСОБА_1 зазначила, що правових підстав для стягнення з неї процентів відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України немає, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Зважаючи на те, що відповідач та її представники не з`явилися в судове засідання без повідомлення причини неявки, ураховуючи те, що відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, суд відповідно до норми п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача та її представників.

07 серпня 2019 року представник відповідача Вітер С. В. подав до суду заяву, в якій просив суд вирішити клопотання представника позивача про заміну сторони у справі та зупинення провадження у справі до вирішення Деснянським районним судом м. Києва цивільної справи №754/12314/15-ц. Указане клопотання представника відповідача ОСОБА_3 . задоволенню не підлягає, позаяк представник АТ "Універсал Банк" у ході розгляду справи не заявляла клопотання про заміну сторони у справі, а лише повідомила про зміну найменування банку. Клопотання ж представника АТ "Універсал Банк" про зупинення провадження у справі було вирішено судом у підготовчому судовому засіданні 29 листопада 2018 року, що підтверджується технічним звукозаписом судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між ВАТ "Універсал Банк", яке було перейменоване в АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №061-2914/840-0689, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 119400,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,75% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення до 10 грудня 2029 року. Між сторонами також було погоджено, що за користування кредитними коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,25% річних (підвищена процентна ставка).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у справі №754/12314/15-ц відмовлено у задоволенні первісного позову АТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689 та частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ "Універсал Банк", визнано недійсним кредитний договір від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689 (т. 1, а. с. 12-15).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у справі №754/12314/15-ц залишено без змін (т. 1, а. с. 16-18).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як стверджувало АТ "Універсал Банк", на порушення цієї норми відповідач ОСОБА_1 станом на день пред`явлення позову не повернула кошти, отримані за кредитним договором від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689.

Згідно з ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст. 536 цього Кодексу).

За змістом ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту в силу ч. 2 ст. 1057 ЦК України.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, законодавством встановлені наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

З наведеного вбачається, що у випадку визнання недійсним кредитного договору та неповернення особою коштів, отриманих як кредит, до цих правовідносин не може бути застосована норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України щодо нарахування та стягнення процентів у розмірі облікової ставки Національного банку України, позаяк у цій ситуації, зазначеній АТ "Універсал Банк" у позовній заяві, йдеться про неправомірну поведінку боржника, у той час як положення ч. 1 ст. 1048 ЦК України застосовуються у випадку правомірної поведінки (такий висновок суду відповідає правовій позиції, сформульованій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17).

Більш того, слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №754/12314/15-ц скасовано рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року, яким визнано недійсним кредитний договір від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689, укладений між ВАТ "Універсал Банк", яке було перейменоване в АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 , та ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення указаного судового рішення без змін.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки рішення суду, яким було визнано недійсним кредитний договір від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689, скасовано, цей договір вважаться правомірним та відповідно до приписів ст. 629 ЦК України - обов`язковим для виконання його сторонами, зокрема позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Таким чином, АТ "Універсал Банк" має право на отримання процентів за кредитним договором від 13 грудня 2007 року №061-2914/840-0689 у розмірі, визначеному цим договором, а не у порядку ч. 2 ст. 1214 ЦК України.

Зважаючи на викладене, приводи для стягнення з позичальника ОСОБА_1 процентів за користування грошовими коштами з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 1214 ЦК України, відсутні.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмовити АТ "Універсал Банк" у задоволенні його позову.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування грошовими коштами - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук