ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №577/3098/18

Номер провадження 22-ц/816/3717/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Орлов І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , прокурор Конотопської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Конотопського міського фінансового управління в Сумській області,

відповідачі: ОСОБА_5 , Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2019 року в складі судді Гетьмана В.В. ухвалене у м. Конотоп Сумської області, повний текст якого складено 25 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 пред`явили позов до ОСОБА_5 , Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (далі - ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») про відшкодування майнової шкоди, моральної шкоди, витрат на лікування та поховання.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що вироком Конотопського міськрайонного суду від 06 грудня 2017 року, який змінено ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 червня 2018 року, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 286 ч. 2 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Засуджений звільнений від відбування покарання на підставі п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" від 22 грудня 2016 року. Вказаною ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 червня 2018 року вирок Конотопського міськрайонного суду в частині вирішення цивільних позовів прокурора, потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , скасовано з призначенням нового судового розгляду матеріалів справи у цій частині у порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції іншим складом суду. Вищевказаним злочином ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 завдано моральної шкоди у зв`язку з загибеллю близької людини, яка полягає у стражданнях та болю, отриманні стресу, погіршенні стану здоров`я, порушенні життєвого укладу. Крім того, ОСОБА_3 понесла матеріальні збитки на лікування чоловіка в сумі 1811 грн, на поховання було витрачено 10117 грн, пам`ятник коштував 10100 грн. ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" відшкодувала позивачам частину завданої моральної і матеріальної шкоди, решту якої просять також стягнути з відповідачів.

Прокурор, звертаючись з позовом, просив стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Конотопського міського фінансового управління Сумської області витрати Конотопської центральної лікарні на стаціонарне лікування ОСОБА_6 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 75000 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 48173 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Стягнуто з ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП" на користь ОСОБА_3 198 грн 80 коп. витрат на поховання.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 48163 грн моральної шкоди та 75000 грн відшкодування моральної шкоди інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Цивільний позов прокурора задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави в особі Конотопського міського фінансового управління в Сумській області 80 грн 80 коп. витрат на лікування потерпілого.

У травні 2019 року ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права змінити рішення суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди, яке підлягає стягненню із заявника на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні рішення суд не визначив загальний розмір завданої позивачам моральної шкоди, не врахував вину потерпілого у спричиненні ДТП.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу зазначили, що оскаржене рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни або скасування відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх адвоката Прокоп`євої М.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У справі, що переглядається, суд встановив, що вироком Конотопського міськрайонного суду від 06 грудня 2017 року ОСОБА_5 визнаний винним за ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Засуджений звільнений від відбування покарання на підставі п. "г" ст. 1 Закону України "Про амністію в 2016 році" №1810-УІІІ від 22 грудня 2016 року. Цивільні позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 задоволено. Ухвалою колегії суддів з розгляду кримінальних проваджень Апеляційного суду Сумської області від 13 червня 2018 року вирок Конотопського міськрайонного суду змінено в частині призначеного покарання. В частині вирішення цивільних позовів прокурора, потерпілих ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 , скасовано з призначенням нового судового розгляду матеріалів справи у цій частині в порядку цивільного судочинства у суді першої інстанції іншим складом суду (а.с. 8-15).

Згідно висновку автотехнічної експертизи №88 від 02 липня 2014 року з технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3, 12.6 ПДР України, з яких невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3 вказаних Правил знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. В діях водія мопеда ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, 10.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з ДТП (к.п. том 1 а.с.91-99).

Частково задовольняючи вимоги позивачів про стягнення відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції обґрунтовано врахував ступінь вини учасників ДТП та зменшив розмір відшкодування на 50% відсотків, виходячи з того, що кожен з водіїв вчинив дії, які не відповідають вимогам ПДР та перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Визначаючи розмір та форми відшкодування моральної шкоди необхідно також ураховувати функції, які повинно виконувати таке відшкодування (сатисфакція, компенсаційна функція) тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоду завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`ю.

За п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2017 року, зміненим в частині призначеного покарання ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 13 червня 2018 року, ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначено йому покарання та звільнено від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

З огляду на ту обставину, що моральна шкода, завдана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в наслідок вчинення ОСОБА_5 злочину, що встановлено обвинувальним вироком, Цивільний кодекс України не передбачає можливості її зменшення залежно від матеріального становища фізичної особи, віку або стану здоров`я.

Доводи апеляційної скарги про невірну оцінку судом розміру відшкодування завданої моральної шкоди, відхиляються апеляційним судом, оскільки зводяться до переоцінки доказів, які безпосередньо досліджувались судом першої інстанції.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_5 200000 грн відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_2 оцінила розмір завданої моральної шкоди у 96346 грн, ОСОБА_3 у 96346 грн, розмір відшкодування моральних страждань неповнолітнього ОСОБА_4 від втрати батька визначений позивачем у 200000 грн.

Місцевий суд фактично погодився із зазначеними вище розмірами завданої моральної шкоди беручи до уваги глибину моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін у їх житті у зв`язку з втратою близької людини - сина, чоловіка, батька, проте виходячи з конкретних обставин справи, засад розумності і справедливості, врахувавши ступінь вини ОСОБА_5 у скоєнні ДТП та розмір відшкодування, виплаченого на користь позивачів ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРПНС ГРУПП», правильно визначив розмір відшкодування завданої позивачам моральної шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_5 , а саме: по 75 000 грн на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 48173 грн на користь ОСОБА_2 , 48163 грн на користь ОСОБА_3 .

Апеляційний суд погоджується із таким розміром відшкодування і вважає його обґрунтованим. Підстав для його зменшення з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі відповідачем, не встановлено.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З огляду на це не можуть бути прийняті до уваги твердження апелянта щодо завищеності розміру відшкодування зважаючи на порушення потерпілим ПДР, які є у прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, оскільки такі обставини досліджені, належним чином оцінені та враховані місцевим судом при визначенні розміру відшкодування, який підлягає стягненню. Вимоги апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки наявних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин справи, що відповідно до статті 367 ЦПК України не належить до компетенції суду апеляційної інстанції.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, враховуючи відсутність додатково поданих доказів, апеляційний суд приходить до переконання, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовано всебічно та повно, дано їм вірну правову оцінку, а рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції визнає, що наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття судового рішення про скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: С.С. Ткачук

І.В. Орлов