Справа №175/2371/19
Провадження №4-с/175/33/19
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
08 серпня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Реброва С.О.,
при секретарі Ратушної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та зобов`язання вчинити певні дії,
Скаржники звернулися до суду із вказаною скаргою у якій просить визнати неправомірними дії та бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо не зняття арешту з майна боржника та зобов`язати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області зняти арешт та скасувати заборону на відчуження нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №11110211 від 22.04.2011 року та №12800143 від 30 липня 2012 року.
Скарга обґрунтована тим, що звернувшись до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з майна боржника, скаржнику було відмовлено, у зв`язку з відсутністю рішення суду. Вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки виконавчі документи на виконанні не перебувають, виконавчі провадження №33496390 та №25938748 закінчено, а документи знищено за спливом строку зберігання, а тому підстав для існування арешту майна на теперішній час відсутні.
В судовому засіданні заявник проси задовольнити скаргу.
Представники Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у спосіб передбачений нормами ЦПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглядати скаргу без їх участі.
Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з майна боржника, однак згідно листа № 13.5-47 від 07 червня 2019 року, вбачається, що у відділі на виконанні перебували виконавчі провадження № 33496390 про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та №25938748 про накладення арешту в межах позовних вимог по ухвалі Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2010 року.
Згідно ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до листа № 13.5-47 від 07 червня 2019 року Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, у зв`язку з тим, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень у відділах ДВС становить три роки, матеріали вищезазначених виконавчих проваджень знищені і виконавчі провадження не може бути відновлено, що виключає можливість зняття арешту з майна.
Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.
У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).
Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволені скарги відмовити за необґрунтованістю, оскільки державним виконавцем, будь-які права і свободи скаржника порушені не були.
Крім того, суд роз`яснює, що в порядку ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Керуючись ст.ст.10, 12, 57-60, 260, 447-451 ЦПК України, ст.ст.18,19,74, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -
У задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.О.Ребров