Дата документу 12.07.2019
Справа № 334/7288/16-ц
Провадження № 6/334/179/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенка К.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Дорошенко К.В. звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання вказує, що на виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 57084105 з примусового виконання: виконавчого листа № 334/7288/16-ц виданого 14.08.2017 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 5333,67 грн.; виконавчого листа № 334/7288/16-ц виданого 14.08.2017 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 2631,20 грн.

Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, оскільки йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження.

18.12.2017 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя винесено постанову про арешт майна боржника.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово надсилались запити щодо перевірки майнового стану боржника.

Згідно отриманої відповіді АІС/НАІС «Автомомобіль» за боржником відсутні транспортні з особи, що на праві власності належать боржнику.

Згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує, а також за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ДПС за боржником не зареєстровано жодних номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно. Державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя для забезпечення реального виконання рішення суду накладено арешт на зазначене майно боржника.

Проте згідно п.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» якщо сума боргу не перевищує двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати звернення стягнення на єдине житло боржника, земельну ділянку не здійснюється.

З метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , але потрапити в квартиру та здійснити перевірку майнового стану було неможливим у зв`язку з тим, що боржник двері не відчиняв про що, було складено акт державного виконавця.

В ході проведення виконавчих дій боржнику неодноразово надсилався виклик з`явитися на особистий прийом державного виконавця, боржник за викликом не з`явився.

Станом на теперішній час державним виконавцем проводиться перевірка майнового стану боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

До Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя надійшло клопотання стягувача щодо звернення державного виконавця до суду за встановленням тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Оскільки рішення суду не виконано, це є підставою для вжиття відносно боржника вищевказаних заходів примусового виконання, у зв`язку з чим державний виконавець звернувся з поданням і просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН: НОМЕР_1 ), без вилучення паспортного документу до виконання нею своїх зобов`язань згідно виконавчих документів.

В судовому засіданні представник державної виконавчої служби Присяжнюк Д.В. підтримав подання та просив його задовольнити з наведених вище підстав.

Заслухавши пояснення представника Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 57084105 з примусового виконання: виконавчого листа № 334/7288/16-ц виданого 14.08.2017 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 5333,67 грн.; виконавчого листа № 334/7288/16-ц виданого 14.08.2017 року Ленінським районним судом міста Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 2631,20 грн.

На підтвердження належного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем надано копії супровідних листів від 18.12.2017 про направлення ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначених виконавчих листів.

Разом з тим, матеріалами виконавчого провадження не підтверджується ні факт їх направлення боржникові, ні факт їх отримання.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово надсилались запити щодо перевірки майнового стану боржника.

18.12.2017 державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно отриманої відповіді АІС/НАІС «Автомомобіль» за боржником відсутні транспортні з особи, що на праві власності належать боржнику.

Згідно відповіді УПФУ боржник пенсію не отримує, а також за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповіді ДПС за боржником не зареєстровано жодних номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Звернення стягнення на єдине житло боржника не здійснюється згідно п.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сума боргу не перевищує двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати.

В підтвердження доводів подання надано акти державного виконавця від 12.02.2018 і 14.03.2019, з яких вбачається що з метою перевірки майнового стану боржника, державним виконавцем здійснювались виходи за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 , але потрапити в квартиру та здійснити перевірку майнового стану було неможливим у зв`язку з тим, що боржник двері не відчиняв про що, було складено акт державного виконавця.

Також в ході проведення виконавчих дій боржнику двічі, 07.09.2018 і 05.04.2019, надсилався на адресу АДРЕСА_1 , виклик з`явитися на особистий прийом державного виконавця. Боржник за викликами не з`явився.

Матеріали виконавчого провадження не містять відомостей, що ці виклики дійсно були направлені боржникові, та що вони були отримані ним.

При цьому суд звертає увагу, що у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу судом було ухвалено заочне рішення. Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 отримала заочне рішення.

Надані суду матеріали виконавчого провадження також не містять відомостей, що ОСОБА_1 отримувала виклики та повідомлення державного виконавця, що надсилалися за адресою АДРЕСА_1 .

Актуальної інформації про місце реєстрації боржника матеріали виконавчого провадження не місять. З часу відкриття виконавчого провадження державним виконавцем не було жодного разу перевірено місце проживання боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" від 21 січня 1994 року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений управі виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Тож законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим підлягає з`ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов`язання, або невиконання зумовлено об`єктивними причинами.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (дія непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, а тому відсутні передбачені законом підстави для обмеження останньої у праві виїзду за межі України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у виїзді за кордон боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 441 ЦПК України, ст.ст. 13, 19, 48 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Дорошенка К.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.