Справа № 194/768/19
Номер провадження 2/194/248/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Соколової Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання - Коркіної Т.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Голіциної Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернівка Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про зменшення розміру аліментів. Свою позовну вимогу мотивує тим, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 червня 2014 року і досягнення дитиною повноліття. Судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На даний час він сплачує аліменти в розмірі 1/2 частини його заробітку, але згідно ст. 183 СК України передбачено стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу. Він працює на ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та отримує середньомісячний дохід у розмірі 14958,06 грн., з яких 1/2 частина аліментів складає 7479,03 грн., а 1/3 частина складає 4986,02 грн., а тому розмір аліментів за один місяць зменшиться на 2513,01 грн., а за рік 30156,12 грн.

В зв`язку з чим, просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх його доходів до 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення донькою повноліття; зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення доньки повноліття.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає повністю, оскільки вона має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона не має власного житла, а тому мешкає зі своїми дітьми не за місцем реєстрації. Має статус багатодітної родини та одинокої матері відносно сина ОСОБА_5 Вона не працює, бо доглядає малолітніх дітей, її доходи складаються лише з аліментів позивача та соціальних виплат. Вважає, що позивач не довів наявності підстав та інших випадків для зменшення розміру аліментів. Матеріальний сімейний стан та стан здоров`я позивача не змінився, а її навпаки матеріальний стан погіршився, так як вона не може працювати у зв`язку з доглядом за малолітніми дітьми, сімейний стан її змінився і збільшився на одну малолітню дитину та погіршився її стан здоров`я. В зв`язку з чим просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В ході розгляду цивільної справи відповідачем заявлено клопотання про витребування від медичних закладів інформації щодо стану здоров`я її та дітей, яке судом було залишено без задоволення як необґрунтоване.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що він на користь ОСОБА_2 сплачує 50 % аліментів, а кошти, які в нього залишаються, йому не вистачають на найм житла та оздоровлення. При цьому пояснив, що він продовжує працювати, заробітна плата не зменшилась, сімейний стан та стан здоров`я його не змінився.

Представник позивача - адвокат Голіцина Г.Д. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала та пояснила, що ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачує 1/2 частину його доходів. ОСОБА_2 знаючи, що на утримання першої дитини ОСОБА_1 сплачує їй 1/4 частину аліментів, подала судовий наказ про стягнення аліментів на другу дитину в розмірі 1/4 частини, чим приховала те, що позивач вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини його виду доходів. ОСОБА_2 отримує великі аліменти, що значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Після сплати 1/2 частини аліментів у ОСОБА_1 не залишається коштів на своє оздоровлення. Після сплати аліментів по судовому наказу у позивача погіршився матеріальний стан, а у відповідача - навпаки покращився. Просила зменшити розмір аліментів, з 1/4 частини на 1/6 частину на кожну дитину. При зменшені розміру аліментів в сукупності до 1/3 частини, відповідач буде отримувати аліменти в розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму, відповідно до Сімейного Кодексу України. Крім того, зазначила, що доводи відповідача про те, що діти хворіють, в зв`язку з чим потребують більше коштів, не відносяться до предмету доказування в цій справі, оскільки можуть бути додатковими витратами та відповідачка не позбавлена права звернутись до суду до відповідача з відповідним позовом. Також, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частині. В зв`язку з чим просила позов задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися. Відповідач надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та без участі її представника, в задоволенні позову - відмовити. Крім того, просила розглянути її клопотання щодо витребування доказів також без її участі.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області 10 січня 2019 року, актовий запис № 25 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно Тернівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області 10 січня 2019 року, актовий запис № 33 (а.с. 9, 10).

Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 червня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Відповідно до Судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 11 січня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 28 серпня 2018 року № 1239-1, позивач зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 (мати позивача) (а.с. 12, 13).

З довідки про доходи від 04 березня 2019 року № 214, виданої виробничим структурним підрозділом «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», видно, що позивач ОСОБА_1 працює електрослюсарем підземним у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року йому нарахований дохід у розмірі 93151,67 грн., з яких стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 36123,74 грн., що в середньому розмірі - 6020,62 грн. на місяць (а.с. 11).

Судом також встановлено, що відповідач фактично мешкає без реєстрації з трьома малолітніми дітьми в квартирі АДРЕСА_2 , має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, має статус "мати-одиначки" (а.с. 50, 51, 53).

З відомостей про доходи відповідача видно, що ОСОБА_2 за період 2018 рік отримала дохід у вигляді аліментів та державної і соціальної матеріальної допомоги, а за перший квартал 2019 року - додаткове благо (код доходу - 126) (а.с. 55). З довідки УСЗН Тернівської міської ради від 27 травня 2019 року №600 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в УСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. на місяць ( а.с. 56).

Надаючи спірним правовідносинам правову кваліфікацію, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, згідно ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У відповідності зі ст. 182 СК України про визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач в позовній заяві зазначив, що з його заробітку сплачується1/2 частина аліментів, яка складає 7479,03 грн., а 1/3 частина складає 4986,02 грн., а тому розмір аліментів за один місяць зменшиться, у разі прийняття рішення на користь позивача, на 2513,01 грн., а за рік 30156,12 грн.

Крім того, представник позивача стверджує, що на даний час з позивача утримуються аліменти в розмірі 1/2 частини від заробітку на утримання дітей, а нормами статті 183 СК України передбачено стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини.

Однак, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт зміни у позивача матеріального стану, стану його здоров`я в бік погіршення, так само і не наведені інші підстави, які б унеможливлювали сплачувати аліменти в раніше визначеному судом розмірі.

Крім того, сам позивач в судовому засіданні підтвердив той факт, що з моменту ухвалення судових рішень про стягнення з нього аліментів у нього матеріальне становище, стан здоров`я та сімейний стан не змінився. Він продовжує працювати, отримує постійний дохід, суттєво стан здоров`я не погіршився, не одружився, інших дітей не має та інші аліментні зобов`язання відсутні. Також, суд приходить до переконання, що визначений розмір аліментів узгоджується із абз. 2 ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Крім того, у § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олссон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Окрім того, позивач та представник позивача при визначенні розміру аліментів керуються ст. 183 СК України, однак не беруть до уваги той факт, що дана стаття застосовується при стягненні аліментів на утримання дітей, а не при вирішенні питання про їх зменшення, а тому їх доводи з приводу того, що стягнення аліментів на двох дітей повинно відповідати ст. 183 Сімейного Кодексу України, тобто в розмірі 1/3 частини, судом не можуть бути взяти до уваги.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.

Крім того, доводи відповідача, про те що у неї погіршився її стан здоров`я та стан здоров`я дітей, судом до уваги не береться, оскільки докази, на які посилається відповідач, можуть буди викладені в позовній заяві про стягнення з позивача додаткових витрат на дітей та не стосуються предмету даного позову, а тому суд в задоволенні клопотання про витребування доказів відмовив.

Враховуючи те, що позивачем не доведено факту істотного погіршення його матеріального становища, стану здоров`я та не наведено інших причин, які могли б унеможливити виконання позивачем своїх батьківських обов`язків по сплаті аліментів на двох дітей в даному розмірі, не надано суду належних та допустимих доказів про те, що його спроможність матеріального забезпечення спільних дітей із відповідачем настільки знизилася, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному раніше судом розмірі, виходячи з пріоритету інтересів дітей та їх потреб, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 206, 247, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 серпня 2019 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Ю.І. Соколова