ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/456/18Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/817/686/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 312000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

за участю секретаря Дмитрів О.М.,

з участю ОСОБА_1 та його представника - адвоката Маркушевського Б.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №606/456/18 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року, ухваленого суддею Малярчук В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянського управління з експлуатації газового господарства Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" та Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Теребовлянського управління з експлуатації газового господарства, Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" та Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (далі ПАТ "Тернопільгаз") про захист прав споживачів.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 січня 2016 року працівниками ПрАТ "Тернопільгаз" проводилась перевірка лічильника в квартирі, в якій він проживає: за адресою АДРЕСА_1 .

За наслідками перевірки технічної справності лічильника обліку газу, представниками відповідача висловлено сумнів щодо правильності його роботи, у зв`язку з чим лічильник було демонтовано, вилучено та направлено на експертизу, про що складено акт.

29 січня 2016 року сервісним центром по повірці і ремонту лічильників ПрАТ «Тернопільгаз» проведена експертиза вилученого газового лічильника лабораторією ПрАТ «Тернопільгаз». Комісією встановлено втручання в покази лічильного механізму. Лічильник непридатний для подальшої експлуатації.

13 жовтня 2016 року ПрАТ «Тернопільгаз» складено акт про порушення №2, яким встановлено втручання в покази лічильника. Лічильник непридатний для подальшої експлуатації.

За наслідками виявлених порушень відповідач склав Акт-розрахунок, відповідно до якого нарахував йому збитки у розмірі 12294,77 грн.

Не погодившись з актом про порушення він звернувся в Тернопільський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр з заявою про проведення судово-трасологічного дослідження побутового газового лічильника, що був вилучений з квартири.

Висновками експертного дослідження від 21 жовтня 2016 року не виявлено втручання у відліковий механізм газового лічильника, в тому числі будь-яких слідів пошкоджень на деталях відлікового механізму газового лічильника.

05 січня 2018 року він звернувся з письмовою заявою до Теребовлянського управління з експлуатації газового господарства по питанню скасування акту про порушення від 13 жовтня 2016 року, яка була передана на розгляд ПрАТ «Тернопільгаз».

Листом від 28 лютого 2018 року його повідомлено про відмову у задоволенні заяви.

У зв`язку з цим просив визнати неправомірними дії відповідача - ПрАТ «Тернопільгаз», щодо відмови у скасуванні акту про порушення від 13 жовтня 2016 року, на підставі якого на нього необґрунтовано накладено грошове стягнення; визнати недійсним акт експертизи лічильника газу від 29 січня 2016 року та визнати недійсними акт-розрахунок від 21 жовтня 2016 року про нарахування та стягнення з нього збитків в розмірі 12294,77 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2019 року вирішено: «Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії працівників ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" щодо відмови у скасуванні акту порушення від 13 жовтня 2016 року.

Визнати недійсним акт експертизи лічильника газу від 29 січня 2016 року та Акт розрахунок від 21 жовтня 2016 року про нарахування та стягнення з ОСОБА_1 збитків в розмірі 12294 грн. 77 коп.

У решті позову відмовити у зв`язку з безпідставністю.»

В апеляційній скарзі ПрАТ «Тернопільгаз» просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанови нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Зазначив, що судом безпідставно зроблено висновок, що позивачем не надано та в судовому засіданні та не здобуто доказів, які б доводили порушення його прав зі сторони Теребовлянського управління з експлуатації газового господарства.

В порушення вимог статті 13 ЦПК України, суд вийшов за межі позовних вимог та вирішив питання про визнання неправомірними дії працівників ПрАТ "Тернопільгаз" щодо відмови у скасуванні акта про порушення від 13 жовтня 2016 року.

Посилання позивача на договір №3234 про надання послуг з газопостачання від 09 жовтня 2007 року є необґрунтованим, оскільки з 01 липня 2015 року ПрАТ "Тернопільгаз" не надає послуги з газопостачання, а здійснює виключно розподіл природного газу.

ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі, оскільки відповідними правами та обов`язками споживача природного газу наділена ОСОБА_3 .

Акт про порушення та акт експертизи, що складені відносно ОСОБА_3 не порушують права та інтереси позивача ОСОБА_1 .

Також вказав, що суд дійшов до помилкового висновку про неправомірність складеного акту про порушення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги не визнав пояснивши, що він та його дружина ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 , обоє є споживачами і використовують для своїх потреб природній газ. Акти від 23 січня 2016 року та від 29 січня 2016 року не свідчать про заниження показів лічильника газу та спричинення відповідачу збитків. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представники Теребовлянського управління з експлуатації газового господарства Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" та ПрАТ "Тернопільгаз" в судове засідання не з`явилися.

Представник ПрАТ "Тернопільгаз" надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги без участі відповідача. Також вказав, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі і просив її задовольнити.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник Маркушевський Б.Ф. доводи апеляційної скарги не визнали і просили відмовити в її задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлені наступні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами природного газу відповідно до договору №3234 про надання послуг з газопостачання від 09 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Тернопільгаз» та ОСОБА_3 (а.с. 19)

Згідно вказаного договору №3234 від 09 жовтня 2007 року в квартирі встановлено лічильник газу з характеристиками тип РЛ-4, заводський №033679, показання на момент укладення договору 10300.

23 січня 2016 року представником газопостачальної організації, по місцю проживання позивача в АДРЕСА_1 , було складено акт про виявлені порушення, згідно якого було висловлено сумніви у правильності роботи лічильника газу типу РЛ-4, заводський №033679 з причини унеможливлення виявлення дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду.

Згідно акту про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 23 січня 2016 року було демонтовано лічильник газу типу РЛ-4, заводський №033679 та доставлено на місце проведення експертизи сервісний центр ПАТ "Тернопільгаз". (а.с. 36)

Згідно акту №15-0042 від 29 січня 2016 року експертизи побутового газового лічильника, складеного сервісним центром ПАТ "Тернопільгаз" виявлені втручання в покази лічильного механізму. Лічильник (типу РЛ-4 заводський №033679, рік випуску 2001, встановленого за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_3 ) непридатний для подальшої експлуатації. (а.с. 37)

На підставі висновків акту №15-0042 від 29 січня 2016 року начальником Теребовлянського УЕГГ Запорожець В.В., начальником відділу обміну Стрихар І.І., інженером з розрахунків і режимів ОСОБА_5 , за участю споживача ОСОБА_1 , складено акт про порушення №2 від 13 жовтня 2016 року, яким встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем: втручання в покази лічильного механізму. Лічильник не придатний для подальшої експлуатації. (а.с. 38)

21 жовтня 2016 року начальником Теребовлянського УЕГГ Запорожець В.В., начальником відділу обміну Стрихар І.І., інженером з розрахунків і режимів ОСОБА_5 , за участю споживача ОСОБА_1 , складено акт розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості № 2, відповідно до якого вартість необлікованого об`єму природного газу становить у розмірі 12294 гри. 77 коп. (а.с. 39)

21 жовтня 2016 року складено рахунок на оплату збитків, відповідно до якого споживачу ОСОБА_1 надано 15 календарних днів з дати отримання цього рахунку для оплати суми збитків у розмірі 12294,77 грн. (а.с. 40)

Не погодившись з актом про порушення №2 від 13 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_1 20 жовтня 2016 року звернувся до Тернопільського НДЕКЦ МВС України із заявою про призначення судового трасологічного дослідження для встановлення чи є пошкодження заводської пломби, якою опломбовано гвинт кріплення задньої кришки, чи знімалась вона після її встановлення? Чи є на деталях відлікового механізму даного приладу сліди пошкодження, якщо так, то який їх механізм слідоутворення і яким предметом (інструментом) вони могли бути спричиненні?

Згідно висновку експертного дослідження від 21 жовтня 2016 року №1.5-953/16 пластиліновий відтиск мастичної пломби, якою було опломбовано головку гвинта кріплення задньої кришки наданого на дослідження побутового газового лічильника 04-РЛ за №033679, 2001 року випуску, після його отримання не відділявся від лічильника, будь-яких слідів дії сторонніх предметів на відтиску печатки не виявлено. Будь-яких слідів пошкоджень на деталях відлікового механізму не виявлено.

05 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування акту про порушення від 13 жовтня 2016 року до начальника Теребовлянського управління з експлуатації газового господарства із додатком - висновок експертизи від 21 жовтня 2016 року № 1.5-953/16.

28 лютого 2018 року ПрАТ «Тернопільгаз» письмово повідомлено ОСОБА_1 про те, що висновки експертного дослідження від 21 жовтня 2016 року, проведеного Тернопільським науково-дослідним експортно криміналістичним центром, не спростовують результати експертизи від 29 січня 2016 року, а тому ПрАТ «Тернопільгаз» відмовив йому у задоволенні заяви щодо скасування акту про порушення від 13 жовтня 2016 року.

Зазначена відмова стала підставою для подальшого звернення позивача ОСОБА_1 із вищевказаним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів належними і достовірними доказами про втручання в роботу побутового лічильника та використання необлікованого газу, внаслідок чого товариству були спричинені збитки у розмірі 12 294,77 гривень, а тому дійшов висновку про те, що дії працівників ПрАТ «Тернопільгаз» щодо відмови у скасуванні акту порушення від 13 жовтня 2016 року, визнання недійсним акт експертизи лічильника газу від 29 січня 2016 року та Акт-розрахунок від 21 жовтня 2016 року про нарахування та стягнення з ОСОБА_1 збитків, були неправомірними.

Водночас, суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до Теребовлянського управління експлуатації газового господарства з тих мотивів, що позивачем не надано та в судовому засіданні не здобуто доказів, які б доводили порушення його права зі сторони вказаного відповідача.

Однак з цими висновками колегія суддів повністю погодитись не може виходячи з наступного.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано Законом України "Про захист прав споживачів", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Законом України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна норма міститься і в частині першій статті 4 чинного ЦПК України.

За змістом статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання незаконними акта експертизи лічильника газу від 29 січня 2016 року, акту порушення від 13 жовтня 2016 року суд першої інстанції не врахував, що ці акти безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав.

Тому рішення суду першої інстанції в цій частині не можна визнати законним.

У той же час колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову про визнання акта - претензії №2 від 13 жовтня 2016 року до споживача ОСОБА_1 щодо нарахування та сплати суми збитків завданих порушенням споживача, у розмірі 12294 грн. 77 коп.

Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціоновано споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку, і тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Крім того, пунктом 3.4. Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 №619, визначено, що у разі незгоди будь-якої сторони з висновками комісії по газопостачальній (газотранспортній) організації спірні питання вирішуються у судовому порядку.

При цьому суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що факт здійснення правопорушення, на які посилався позивач для нарахування вартості необлікованого споживання газу, не підтверджено належними доказами про втручання відповідача в механізм лічильника.

Зокрема не може бути безспірним доказом втручання в механізм лічильника акт висновку експертизи від 29 січня 2016 року № 15-0042, складений сервісним центром по повірці і ремонту лічильників ПАТ «Тернопільгаз», оскільки інші докази вказують на те, що пакет, в який було упаковано лічильник та опломбований номерною пломбою АБ 569412, експертами 26 січня 2016 року не відкривався, про що вказує цілісність пломби станом на 16 жовтня 2016 року.

Так згідно акту від 17 жовтня 2016 року комісія по проведенню експертизи побутових лічильників газу в складі начальника сервісного центру Волинця М.Н. , інженера сервісного центру Кравця С .В, в присутності абонента ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ., 17 жовтня 2016 року розпакували пакет з побутовим лічильником газу, який був опломбований номерною пломбою АБ 569412. Пломба і пакет до відкриття непошкоджені. Після експертизи лічильник був запаковано в пакет і запломбовано номерною пломбою АБб50773. (а.с. 36,37, 41)

Пунктом 4 глави 1 розділ І Кодексу газорозподільних систем визначено, що несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пунктом 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право:

- оглядати комерційний вузол обліку природного газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобу вимірювальної техніки, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в засіб вимірювальної техніки, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу);

- здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності);

- перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки (відміток про повірку в паспортах засобів вимірювальної техніки), що входять до складу комерційного вузла обліку природного газу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою оператора газорозподільної системи чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза, порядок проведення якої передбачено Кодексом газорозподільних систем та пунктом 3.3. Положення №619 від 27 грудня 2005 року.

Згідно висновку експертного дослідження від 21 жовтня 2016 року №1.5-953/16 пластиліновий відтиск мастичної пломби, якою було опломбовано головку гвинта кріплення задньої кришки наданого на дослідження побутового газового лічильника 04-РЛ за №033679, 2001 року випуску, після його отримання не відділявся від лічильника, будь-яких слідів дії сторонніх предметів на відтиску печатки не виявлено. Будь-яких слідів пошкоджень на деталях відлікового механізму не виявлено.

Таким чином, належних і безспірних доказів про те, що відповідачем дійсно було здійснено втручання в роботу або конструкцію лічильника газу, що б призвело до викривлення даних обліку природного газу позивачем не надано.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 не є належним позивачем у справі є безпідставними, оскільки матеріалами справи встановлено, що останній проживає з дружиною за адресою АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з газопостачання, рахунок на оплату збитків складено на споживача ОСОБА_1 , а тому спірні правовідносини впливають на його законні права та інтереси.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ПрАТ «Тернопільгаз» не є належним відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що договір №3234 про надання послуг з газопостачання від 09 жовтня 2007 року укладено між ОСОБА_3 та ВАТ «Тернопільгаз».

У 2011 році проведено зміну найменування з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» на публічне акціонерне товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» (ПАТ «Тернопільгаз»).

05 червня 2016 року з ОСОБА_3 , адреса об`єкта: АДРЕСА_1 , укладено договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ в Тернопільській області - з ПАТ "Тернопільгаз" шляхом подання Заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача). (а.с. 79)

Загальними зборами акціонерів ПАТ «Тернопільгаз» 24 листопада 2017 року прийнято рішення про зміну типу та найменування товариства з публічного на приватне, а також затверджено Статут у новій редакції. Пунктом 1.9 нової редакції Статуту визначено повне та скорочене найменування товариства, а саме: повне - Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз»; скорочене - ПрАТ «Тернопільгаз».

Відповідно до п.п. 14, 15 нової редакції Статуту Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз».

Відповідно до п. 2.18 Статуту ПрАТ «Тернопільгаз» та п. 1.3. Положення про Теребовлянське управління з експлуатації газового господарства приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» Теребовлянське управління з експлуатації газового господарства є відокремленим підрозділом ПрАТ «Тернопільгаз», який не має статусу юридичної особи.

Таким чином, відповідач ПрАТ «Тернопільгаз» наділений процесуальною правосуб`єктністю і несе відповідальність відповідальність за неправомірні дії відокремленого підрозділу Теребовлянське управління з експлуатації газового господарства, який не має статусу юридичної особи та здійснює в межах територіального розподілу частину делегованих господарських функцій.

Крім того, в рахунку на оплату, яким позивачу запропоновано в 15 денний строк оплатити 12294,77 грн., вказані реквізити та рахунок газопостачального підприємства, які належать відповідачу - Приватному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз". (а.с.40)

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків правильність суду першої інстанції в цій частині рішення, а фактично зводяться до переоцінки рішення, на законність судового рішення не впливають.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій працівників ПрАТ «Тернопільгаз» щодо відмови у скасуванні акту порушення від 13 жовтня 2016 року, визнання недійсним акт експертизи лічильника газу від 29 січня 2016 року не відповідає вимогам закону, воно підлягає скасуванню, з постановленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення суду відповідає вимогам цивільного та цивільно-процесуального Закону.

Щодо вирішення питання судового збору колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Положення частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачають пільги позивачів щодо сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Позивач звернувся до суду за захистом прав споживача і звільнений від сплати судового збору як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу (при поданні апеляційної скарги).

Позовна заява ОСОБА_1 містить три вимоги немайнового характеру, за які при пред`явленні позову він сплатив судовий збір у розмірі 704 грн.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, сплачений ним судовий збір підлягає стягненню з ПАТ "Тернопільгаз" пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 234,90 гривень. Решта частина сплаченого судового збору у розмірі 469,90 гривень може бути повернута з державного казначейства.

У зв`язку з цим також підлягає стягненню з ПАТ "Тернопільгаз" у дохід держави судовий збір у розмірі 469,90 гривень.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" задовольнити частково.

Рішення Теребовлянського району суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про визнання неправомірними дій працівників Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" щодо відмови у скасування акту порушення від 13 жовтня 2016 року, визнання недійсним акту експертизи лічильника газу від 29 січня 2019 року скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про визнання неправомірними дій працівників Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" щодо відмови у скасування акту порушення від 13 жовтня 2016 року, визнання недійсним акту експертизи лічильника газу від 29 січня 2019 року відмовити.

В іншій частині рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на користь ОСОБА_1 234,90 гривень сплаченого судового збору.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз"в дохід держави 469,90 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 липня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Ткач О.І.

Ходоровський М.В.