Справа № 313/355/18
Провадження № 2/313/46/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника позивача адвоката Фролова М.М., представника третьої особи Корж Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Інвест», ОСОБА_2 , третя особа - Веселівська районна державна адміністрація (як державний реєстратор) про скасування недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Інвест», третя особа-Веселівська районна державна адміністрація (як державний реєстратор) про визнання недійсним з моменту укладення договору оренди землі,

ВCТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ТОВ «Грін Агро Інвест», ОСОБА_2 третя особа-Веселівська районна державна адміністрація (як державний реєстратор) з проханням визнати суд недійсним з моменту укладення договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Грін Агро Інвест» від 04.01.2018 р. щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,57 га, зареєстрованого 25.01.2018 р. державним реєстратором Корж Наталією Анатоліївною Веселівської районної державної адміністрації, номер запису про інше речове право 24613172. Державну реєстрацію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Грін Агро Інвест» від 04.01.2018 р. щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,57 га, зареєстрованого 25.01.2018 р.,скасувати (а.с.2-6).

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача із зустрічною позовною заявою, у якій просить суд визнати недійсним, з моменту його укладення, договір оренди землі від 01.09.2010 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , земельної ділянки площею 7,57 га розміщеної на території Гоголівської сільської ради, Веселівського району, Запорізької області, зареєстрований у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2010 р. за №05 (а.с.33-36).

Ухвалою суду від 16.05.2018 р. первісний та зустрічний позови об`єднані в одне провадження (а.с.65).

Присутній у судовому засіданні представник позивача адвокат Фролов М.М. позовні вимоги підтримав. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити, застосувавши строки позовної давності (а.с.49-50,71-72).

Присутній у судовому засіданні представник Веселівської районної державної адміністрації державний реєстратор відділу економічного розвитку і торгівлі та з питань надання адміністративних послуг райдержадміністрації Корж Н.А. прийняття рішення у справі залишила на розсуд суду (а.с.218).

Представник відповідача адвокат Шубін О.П. звернувся в суд із заявою у якій просить суд справу розглянути без особистої участі ОСОБА_2 та його представника на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Проти задоволення первісного позову заперечує. На задоволенні зустрічної позовної заяви наполягає, та просить суд зустрічний позов задовольнити у повному обсязі (а.с.186-187).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Агро Інвест» про час та місце судового розгляду повідомлено належним чином, але явку свого представника у судове засідання не забезпечило, але його директор ОСОБА_3 надала суду відзив у якому просить суд у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 відмовити, так як на час укладення спірного договору оренди землі від 04.01.2018 р. з ОСОБА_2 , було проведено перевірку наявності прав третіх осіб на земельну ділянку площею 7,57 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розміщену на території Гоголівської сільської ради, Веселівського району, Запорізької області, для чого було зроблено відповідні запити до Державного земельного кадастру та державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до отриманих відомостей, ніяких речових прав на користь ОСОБА_1 не виявлено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі. З врахуванням вимог ст. 223 ЦПК України не забезпечення відповідачем ТОВ «Грін Агро Інвест» свого представника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи (а.с.42).

Вислухавши сторони та їх представників, вивчивши матеріали справи,відзиви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

01.09.2010 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договорів оренди землі, який був зареєстрований у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується записом у Державному реєстрі земель від 18.10.2010 р. за № 05.

Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в оренду належну йому на праві приватної власності, згідно державного акту серія НОМЕР_2 , виданого Гоголівською сільською Радою народних депутатів 27.04.2001 р. земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,57 га.

Відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди землі договір укладено на 10 років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. Отже вищевказаний договір дійсний до жовтня 2020 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі», в редакції яка діяла на період укладення договору оренди, оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності, а ст. 13 цього закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України, в редакції на день виникнення спірних правовідносин, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ЗК України в редакції на день реєстрації договору оренди землі право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з вимогами частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Постановою КМУ від 12.01.1993 р. №15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру» в редакції на момент укладення договору оренди землі від 01.09.2010 р. було затверджено Положення про порядок ведення державного земельного кадастру, відповідно до п. 2 якого передбачено, що державний земельний кадастр включає, зокрема, дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів оренди землі.

Пунктами 3, 4 вищевказаної постанови КМУ від 12.01.1993 р. № 15 передбачено, що Державний земельний кадастр ведеться за єдиною для України системою на базі нормативних документів, затверджуваних Держкомземом. Державний земельний кадастр ведеться Держкомземом та його територіальними органами, які здійснюють його формування, ведення, збереження і забезпечують доступ до відповідної інформації органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Адміністратором автоматизованої системи державного земельного кадастру є державне підприємство «Центр державного земельного кадастру».

Постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1088 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру» (зазначена постанова була чинна на момент укладення договору оренди землі від 01.09.2010 р.) було встановлено, що адміністратором Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах, який здійснює його ведення та проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них шляхом внесення записів про реєстрацію земельних ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель, а комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно; адміністратором бази даних державного реєстру земель є Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах. Державна реєстрація земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них проводиться виключно Центром державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах шляхом внесення записів до Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно.

Згідно наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 23.05.2003 р. № 135 «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та досконалення структури державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», який було прийнято з метою реалізації завдань, визначених Указом Президента України від 17.02.2003 р. № 134 «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.2003 р. № 689 «Про заходи щодо створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру», та удосконалення структури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах».

На момент укладання договору оренди землі від 01.09.2010 р. та його державної реєстрації діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Держкомзему України від 02.07.2003 р. № 174, який втратив чинність з 07.02.2012 р.

Пунктом 2.8. Тимчасового порядку передбачено, що оператор (реєстратор) здійснює видачу та реєстрацію договорів оренди (суборенди) землі. Видача договору оренди (суборенди) землі супроводжується внесенням запису про державну реєстрацію до відповідних розділів книги реєстрації, при цьому оператор (реєстратор) відображає дані державної реєстрації на всіх примірниках договорів оренди (суборенди)землі.

Згідно п. 4.2 та п. 5.1 Тимчасового порядку державна реєстрація, зокрема договору оренди землі, здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації, яка складається з чотирьох розділів, в тому числі розділ 4: записи державної реєстрації договорів оренди землі.

В пункті 43 договору оренди землі від 01.09.2010 р. зазначено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Зазначений договір було зареєстровано у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2010 р. № 05. Зазначена обставина підтверджується відміткою у договорі оренди землі від 01.09.2010 р. та листом головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області відділ у Веселівському районі від 05.03.2018 р. № 0-8-0.25-20/164-18.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Договір оренди землі від 01.09.2010 р. було зареєстровано 18.10.2010 р. у Веселівському ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 05 позивачем було проведено державну реєстрацію вищевказаного договору оренди землі відповідно до чинного законодавства яке діяло на момент його укладення та реєстрації та ОСОБА_1 набув право оренди земельної ділянки строком до 18.10.2020 р.

04.01.2018 р. відповідачі ОСОБА_2 та ТОВ «Грін Агро Інвест» уклали договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , строк дії договору якого до 04.01.2028 р.

Державну реєстрацію зазначеного договору оренди землі провів 25.01.2018 р. державний реєстратор Веселівської районної державної адміністрації Корж Н.А.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» на орендодавця покладено обов`язок при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки та не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Відповідно до статті 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, в тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, а відповідно до статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Отже оскільки на день укладення сторонами спірного договору оренди землі позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 діяв чинний договір оренди земельної ділянки з терміном дії до 18.10.2020 р., який набрав чинності після проведення у встановленому законом порядку його державної реєстрації 18.10.2010 р., і протягом строку дії зазначеного договору оренди у власника земельної ділянки не було права володіти та користуватися цією земельною ділянкою, а відповідно і права на укладення в цей період іншого договору оренди земельної ділянки та проведення його державної реєстрації зазначені дії відповідачів порушують права позивача, як орендаря.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно із частиною 3 статті 152 ЗК України, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч. 1 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Згідно ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ураховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 89 ЦПК України) суд приходить до висновку про задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки надані позивачем докази є достатніми, допустимими , достовірними та достатніми, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У зустрічному позові ОСОБА_2 просить суд визнати недійсним, з моменту його укладення, договір оренди землі від 01.09.2010 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , земельної ділянки площею 7,57 га розміщеної на території Гоголівської сільської ради, Веселівського району, Запорізької області, зареєстрований у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2010 р. за № 05 (а.с.33-36).

Свої вимоги ОСОБА_2 обгрунтовує тим, що про наявність договору оренди землі від 01.09.2010 р. йому стало відомо 31.03.2018 р. При ознайомленні з копією доданого до позову ОСОБА_1 договору оренди землі від 01.09.2010 р. та додатками до нього - копіями Акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.10.2010р. та Акту прийому- передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 18.10.2010р. він встановив, що підписи зроблені на них від імені Орендодавця, виконані не ним , а невідомою йому особою без його відома. Про наявність вказаного договору, додатків до нього та його зміст, він довідався при отриманні позовної заяви з додатками, раніше до цього, про його наявність йому нічого не було відомо. При проведенні реєстрації договору оренди землі від 01.09.2010 р. порушений порядок проведення державної реєстрації. Спірний договір має ознаки правочину, що суперечить інтересам держави і суспільства.

ОСОБА_2 позовні вимоги у зустрічному позові обгрутовує посилаючись на норми матеріального права, а саме: 203, 215, 228 ЦК України, ст. 1, 15, 20 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV від 06.10.1998р., в редакції чинній станом на 01.09.2010 р.

Представник позивача адвокат Фролов М.М. у задоволенні зустрічного позову просить відмовити, застосувавши строки позовної давності ( а.с.71-72).

Суд встановив, що 01.09.2010 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали договорі оренди землі, який зареєстрований у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» про що 18.10.2010 р. у Державному реєстрі земель за № 05 вчинено запис. Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 в оренду належну йому на праві приватної власності, згідно державного акту серія НОМЕР_2 виданий Гоголівською сільською Радою народних депутатів 27.04.2001 року земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,57 га. Зазначений договір та додатки до нього були підписані ОСОБА_2 особисто.

Відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди землі договір укладено на 10 років, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. Отже вищевказаний договір дійсний до жовтня 2020 року.

Згідно п. 9 вищезазначеного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в грошовій формі - 2 935, 00 грн. на рік, що становить 3,0% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

За положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами.

У зустрічному позові ОСОБА_2 вказує, що йому стало відомо про наявність укладеного договору між мною та ним лише після звернення мене до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Грін Агро». Зазначене твердження не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 особисто виплачувалась оренда плата за цим договором починаючи з 2010 року про що свідчать наявні у ОСОБА_1 розписки про отримання орендної плати за землю починаючи з 2010 року, які були написані ОСОБА_2 особисто та надані ОСОБА_1 в якості підтвердження про отримання орендної плати.

З цього вбачається, що про існування оскаржуваного договору ОСОБА_2 було достовірно відомо ще з 2010 року, оскільки ОСОБА_2 на протязі 8 років отримував від ОСОБА_1 орендну плату за цим договором.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що 06.11.2018 р. задоволено клопотання ОСОБА_2 щодо призначення у справі почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставлено питання: чи виконаний на усіх примірниках оригіналу: договір оренди землі від 01.09.2010 р., зареєстрований у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2010 р. за № 05, акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.10.2010 р., акту прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) від 18.10.2010 р., в графі «Орендодавець» ОСОБА_2 , чи іншою особою.

Однак ОСОБА_2 у подальшому від проведення експертизи відмовився з тих підстав, що у засіданні визнав, що договір оренди землі від 18.10.2010 р. укладений з ОСОБА_1 все ж таки підписав саме він, а не будь-яка інша особа.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже перебіг строку позовної давності за правовідносинами між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відраховується з 2010 року, тобто з моменту укладання договору.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила - ч.1 ст. 261 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом -задовольнити.

Договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Грін Агро Інвест» від 04.01.2018 р. щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,57 га, зареєстрованого 25.01.2018 р. державним реєстратором Корж Наталією Анатоліївною Веселівської районної державної адміністрації, номер запису про інше речове право 24613172 - визнати недійсним з моменту укладення.

Державну реєстрацію договору оренди землі укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Грін Агро Інвест» від 04.01.2018 р. щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 площею 7,57 га, зареєстрованого 25.01.2018 р. -скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 1 409, 60 грн., понесених при подачі первісного позову до суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на суму 352,40 грн., понесених при подачі заяви про забезпечення позову.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 щодо визнання недійсним, з моменту укладення договору оренди землі від 01.09.2010 р., між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , земельної ділянки площею 7,57 га розміщеної на території Гоголівської сільської ради, Веселівського району, Запорізької області, зареєстрованого у Веселівському РВ ЗРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.10.2010 р. за №05, застосувавши строки позовної давності - відмовити.

Судові витрати у сумі 704,80 грн., пов`язані зі сплатою судового збору при подачі зустрічної позовної заяви, залишити за ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 02.08.2019 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

02.08.19