Провадження № 6/761/980/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни, стягувач: ПАТ "Державний ощадний банк України", боржник: ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

В С ТА Н О В И В:

26 липня 2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва звернувся старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко М.Д. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві знаходиться зведене виконавче провадження № 58343147 до складу якого входить ВП № 41367506 з виконання виконавчого листа № 2-10162/11 від 17.01.2013 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боргу у розмірі 105 483,91 грн та ВП № 55666938 з виконання виконавчого листа № 761/16768/117 від 04.01.2018 року, який виданий Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боргу у розмірі 249 556,35 грн. Виконавчі документи боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на їх виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено: на рахунок боржника, відкритих в банках та інших фінансових установах, відсутні кошти у національній та іноземних валютах та інші цінності; боржник не працює, пенсію не отримує; нерухомого майна за боржником не зареєстровано; за боржником зареєстровано транспортний засіб: Сhevrolet Evanda, ДНЗ: НОМЕР_1 , який постановою від 07.11.2017 року про розшук майна боржника оголошено в розшук; на неодноразові виходи державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1 з метою опису і арешту майна боржника, двері в квартиру ніхто не відчинив; на виклики державного виконавця з`явитися на прийом до державного виконавця боржник не реагує.

З метою з`ясування інформації, щодо наявності у боржника закордонного паспорту та можливості перетину боржником кордону державним виконавцем 17.11.2017 направлено запит до Державної прикордонної служби України.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 22.11.2017 боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон: серія НОМЕР_2 та періодично перетинає кордон. Впродовж здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржник у добровільному порядку рішення суду не виконала, поштову кореспонденцію не отримує, ухиляється від виконання зобов`язань покладених на неї рішенням суду та має можливість для перетину кордону України.

Посилаючись на викладене, державний виконавець звернувся до суду з даним поданням та просив його задовольнити.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним ичном.

Інші учасники судового розгляду про дату, час і місце розгляду справи не повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положень п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями п. 2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, має обов`язково містити, зокрема, обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що на виконанні у старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойко М.Д. знаходиться зведене виконавче провадження № 58343147 до складу якого входить ВП № 41367506 з виконання виконавчого листа № 2-10162/11 від 17.01.2013 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боргу у розмірі 105 483,91 грн та ВП № 55666938 з виконання виконавчого листа № 761/16768/117 від 04.01.2018 року, який виданий Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», боргу у розмірі 249 556,35 грн.

Як вбачається з долучених до матеріалів подання документів, державним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, про розшук майна боржника, копії яких направлено учасникам виконавчого провадження.

Також державним виконавцем скеровано запити до ДФС України щодо отримання інформації про рахунки, відкриті боржником та про джерела отримання доходів боржника, а також до ПФУ щодо інформацію про осіб-боржників, які отримують пенсію, а також про місце роботи.

05.02.2019, 02.04.2019 року приватним виконавцем здійснено виклик боржника, відповідно до якого останній мав з`явитись до державного виконавця у найближчий прийомний день з моменту отримання виклику, з метою надання пояснень по факту невиконання рішення суду, однак останній за викликом не з`явився.

З відповідей банківських установ, ДФС України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, Пенсійного фонду України, на рахунках боржника,відкритих в банках та інших фінансових установах, відсутні кошти у національній та іноземних валютах та інші цінності; боржник не працює, пенсію не отримує; нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

Так, згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, не здійснено заходи щодо виходу державним виконавця за місцем проживання боржника, оскільки з долучених до подання документів вбачається, що державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника лише 24.01.2014 року та будь-яких заходів щодо примусового виконання рішення суду, після об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, здійснено не було. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів направлення на адресу боржника та отримання останнім викликів до державного виконавція, Також, відсутні докази щодо отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту та звернення стягнення на майно боржника.

За таких обставин, державний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Крім того, не надано державним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, як і не надано доказів про перетин боржником державного кордону в період з часу відкриття приватним виконавцем даного виконавчого провадження.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

З урахуванням викладено та того, що обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними/приватними виконавцями всіх інших можливих заходів, а також тієї обставини, що виконавцем не обґрунтовано наявність фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов`язань, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

З урахування викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця у зв`язку із його передчасністю.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 353, 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойко Марії Дмитрівни, стягувач: ПАТ "Державний ощадний банк України", боржник: ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

/

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали складено 06.08.2019 року.