У Х В А Л А

Іменем України

13 серпня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши заяву представника позива ОСОБА_1 - адвоката Шевченко Т.В., про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про скасування рішення Банку та рішення державного реєстратора, у якому заявив вимоги про визнання рішення ПАТ «ПУМБ» щодо реєстрації права власності на його квартиру протиправним, рішення державного реєстратора про перереєстрацію права власності незаконним, скасування рішень та запису про право власності ПАТ «ПУМБ» у реєстрі речових прав.

09.08.2019 року до суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, де останній просить суд:

- накласти арешт та заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ПАТ «ПУМБ» ();

- заборонити ПАТ «ПУМБ» вчиняти будь-які правочини щодо квартири

АДРЕСА_1 ;

- заборонити представникам ПАТ «ПУМБ» () входження до вказаної квартири, примусове виселення мешканців зазначеної квартири;

- заборонити будь-яким особам, уповноваженим на здійснення реєстрації місця

проживання (органам реєстрації), здійснювати реєстрацію місця проживання будь-яких

осіб у квартирі АДРЕСА_1 , що

належить на праві власності ПАТ «ПУМБ» ().

Станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову провадження у справі не відкрито.

В обґрунтування поданої до суду заяви вказував на те, що у разі, якщо не вжити додаткові заходи забезпечення позову Банк, безпідставно набувши право власності, зможе здійснити у квартирі реєстрацію третіх осіб, увійти до квартири, заволодіти речами позивача, здійснити позивачу перешкоди у доступі до житла, здійснити перебудову, вселити до квартири інших осіб, змінити замки. З метою відновлення прав позивача, права власності, права на житло, права власності на речі, що перебувають у квартирі позивачу доведеться виселяти сторонніх осіб з квартири, скасовувати реєстрацію їх проживання, витребовувати свої речі, відновлювати ремонт, змінювати замки. З метою ефективного захисту прав позивача існують всі підстави для накладення заборони на входження до квартири представникам Банку, на примусове виселення мешканців представниками Банку.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 та 2 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Встановлено, що предметом спору є визнання рішення ПАТ «ПУМБ» щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та належала позивачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири протиправним, рішення державного реєстратора про перереєстрацію права власності незаконним, скасування рішень та запису про право власності ПАТ «ПУМБ» у реєстрі речових прав.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, так, як невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви щодо заборони вчиняти будь-які правочини щодо квартири, заборони представникам Банку здійснення примусового виселення мешканців квартири, заборони уповноваженим особам на здійснення реєстрації місця проживання в квартирі, яка на праві власності належить ПАТ «ПУМБ» слід відмовити, оскільки такі вимоги охоплюють вимогу про накладення арешту та виключають можливість вчинення будь-яких дії щодо розпорядження вказаною квартирою.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позива ОСОБА_1 - адвоката Шевченко Т.В., про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Позивач: (стягувач за виконавчим документом)

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: (боржники за виконавчим документом)

Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», , адреса місцезнаходження: 04010, м. Київ, вул. Андріївська, 4;

Державний реєстратор Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради, м. Київ Дубініна Юлія Володимирівна, робочі адреси: 01030, м. Київ, вул. М. Коцюбинського, 4-Б; 08636, Київська обл., Васильківський р-н., с. Велика Бугаївка, вул. Шевченка, 41;

Третя особа:

Деснянська районна в м. Києві Державна адміністрація, адреса місцезнаходження: 02225, м. Київ, пр. Маяковського, 29.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Копію ухвали суду для подання для виконання видати позивачу (стягувачу за даним виконавчим документом).

Суддя: Н.Г. Таран