єдиний унікальний номер справи 546/1223/16-ц
номер провадження 2/546/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №546/1223/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, вимоги по якій було збільшено заявою від 27.01.2017, поданою до суду 01.02.2017, а в подальшому зменшено заявою від 01.08.2019, у якій позивачка остаточно просить суд стягнути із ОСОБА_4 на її користь суму заборгованості по договору позики від 20.02.2013 42609,50 грн, а також суму заборгованості по договору позики від 20.02.2013 58620 грн.

Позивачка посилається на те, що 20.02.2013 між сторонами було укладено два договори позики, згідно з якими вона позичила відповідачці 1550 доларів США та 2000 Євро строком на 2 роки до 20.02.2015, що підтверджують розписки, ОСОБА_4 також зобов`язалася сплатити позивачці винагороду в сумі 3000 грн по кожному із договорів, що також підтверджується розписками; у визначені договорами строки відповідачка не повернула позику, тому позивачка має право на стягнення суми боргу в судовому порядку.

Провадження у справі відкрито 19.12.2016 суддею Горульком О.М. та призначено судовий розгляд на 07.02.2017 (а.с. 13).

27.03.2017 відповідачкою подано до суду зустрічну позовну заяву, яка була залишена без руху ухвалою 27.03.2017 і позивачці за зустрічним позовом було надано строк для усунення виявлених у зустрічній позовній заяві недоліків (а.с. 38-39, 43).

На виконання ухвали від 27.03.2017, 28.03.2017 представником відповідачки за первісним позовом Глазковим ОСОБА_5 , подано до суду зустрічну позовну заяву, в якій враховано вимоги ухвали про залишення позову без руху і виправлено недоліки зустрічного позову (а.с. 51, 52), тому ухвалою від 05.05.2017 зустрічний позов прийнято і об`єднано в одне провадження із первісним (а.с. 74).

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 просила суд визнати договір позики від 20.02.2013, про отримання нею від ОСОБА_1 коштів в сумі 1550 доларів США і зобов`язання виплатити винагороду у розмірі 3000 грн недійсним.

19.08.2017 представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 , подано до суду письмове клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи (а.с. 91), яке задоволене ухвалою від 19.08.2017 (а.с. 95); провадження у справі було зупинене, а після проведення експертизи поновлене ухвалою від 24.04.2018 (а.с. 128).

27.09.2018 головуючий суддя Горулько О.М. звільнений у відставку, тому розгляд справи не було завершено цим складом суду і проведено повторний автоматизований розподіл справ між суддями в результаті якого призначення судді не відбулося по причині відсутності необхідної кількості суддів у Решетилівському районному суді (а.с. 139, 140).

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19 до Решетилівського районного суду Полтавської області була відряджена суддя Лизенко І.В., у зв`язку з чим проведено повторний автоматизований розподіл справ між суддями, в результаті проведення якого визначено новий склад суду для розгляду даної справи із головуючою суддею Лизенко І.В., яка прийняла справу до свого провадження ухвалою від 28.03.2019 і ухвалила розгляд справи розпочати повторно в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 143-144).

01.08.2019, на підставі заяви позивачки, було залишено без розгляду частину первісних позовних вимог.

01.08.2019 представником відповідачки також було подано заяву про відмову від позовних вимог за зустрічним позовом, на підставі чого провадження за зустрічним позовом закрито ухвалою від 01.08.2019.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги зміненої позовної заяви і просила стягнути з відповідачки на її користь борг за договорами позики від 20.02.2013 42609,50 грн та 58620 грн.

Представник позивачки також підтримав вимоги зміненої позовної заяви і просив задовольнити такі у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте в судове засідання з`явився її представник, який визнав вимоги зміненої позовної заяви і не заперечував проти стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованостей по договорах позики в сумі 42609,50 грн та 58620 грн.

Судовий розгляд здійснюється в порядку визначеному ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Стаття 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно розписки від 20.02.2013 ОСОБА_6 позичила у ОСОБА_7 1550 доларів США терміном на 2 роки, винагорода 3000 грн (а.с. 3), а також згідно іншої розписки від 20.02.2013 ОСОБА_6 позичила у ОСОБА_7 2000 Євро терміном на 2 роки, винагорода «300 гриве 3000 гривень (три тисячі гривень)» (а.с. 3, 4).

Таким чином, судом встановлено, що сторони перебувають у договірних відносинах, за якими позивачка надала відповідачці позику в іноземній валюті, яку відповідачка зобов`язалася повернути до 20.02.2015.

Підставою для стягнення з позичальника заборгованості за позикою є встановлення судом факту неповернення ним у погоджений із позикодавцем строк отриманих у борг коштів.

Факт неповернення коштів визнається сторонами, а також підтверджений тим, що оригінали розписок позичальника знаходиться у позикодавця ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої та другої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому визнання представником відповідачки позову слід прийняти.

У зв`язку із задоволенням у повному обсязі позовних вимог позивачки, яка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави має бути стягнутий судовий збір у розмірі 1012,30 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 553, 1046-1049, 1056 ЦК України, ст. ст. 259, 263-265, 277-279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову представником відповідачки ОСОБА_3 .

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення боргу за договором позики задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) суму боргу за договором позики від 20 лютого 2013 року, укладеним у грошовій одинці долар США, у розмірі 42609 (сорок дві тисячі шістсот дев`ять) гривень 50 копійок, та суму боргу за договором позики від 20 лютого 2013 року, укладеним у грошовій одинці євро, у розмірі 58620 (п`ятдесят вісім тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, а всього 101 229 (сто одна тисяча двісті двадцять дев`ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 1012 (одна тисяча дванадцять) гривень 30 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 02.08.2019.

Суддя: І.В. Лизенко