Справа № 752/8977/18
Провадження №: 2/752/1630/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

з участю секретаря судового засідання Рєзнік В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 06.08.2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який було розірвано в 2010 році. Від шлюбу з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син, ОСОБА_3 . З жовтня 2010 року, відповідач будь-якої допомоги на утримання дитини не надає, не спілкується ні з позивачкою, ні з їхнім сином, зв"язок між ними було втрачено. Матеріально відповідач не допомагає їй в утриманні та забезпеченні сина, який проживає разом із нею та її чоловіком, знаходиться на повному їх утриманні. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, позивачка самостійно займається вихованням та розвитком малолітнього сина, з яким відповідач за весь тривалий час жодного разу не бачився. У ОСОБА_2 відсутній будь-який інтерес до їхньої спільної дитини, навіть на її пропозицію привітати сина з днем народження проігнорував. Крім того, зазначила, що відповідач ОСОБА_2 зловживаючи своїми батьківськими правами, зобов`язувався надати їй дозвіл на виїзд за кордон з дитиною лише за умови, що вона відмовиться від свого права на спільне майно. На момент звернення до суду з позовом позивачці невідомо місце фактичного проживання та перебування відповідача. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 чатини його заробітку від дня подання заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.07.2018 року після отримання інформації про зареєстроване у встанволеному законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

03.12.2018 року позивачка ОСОБА_1 подала відповідь на зазначений вище на відзив.

27.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 05.12.2018 року закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду.

Будучи присутньою у судовому засіданні 18.04.2019 року позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали заявлені вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів на його ж утримання з зазначених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленої позовної вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволені позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав просив відмовити. Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що позивачка звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав не надала доказів на підтвердження того, що він ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, стверджував, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим повною мірою не може брати участі у вихованні дитини.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .

Вислухавши позивачку ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва ухваленим 19.10.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.11).

За даними свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві 17.10.2014 року, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с 21).

Позивачка ОСОБА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи та довідкою виданою головою правління ОСББ «Домашній затишок»(а.с.18,19).

За даними довідки виданої директором ліцею «Голосіївський» № 241 м. Києва, малолітній ОСОБА_3 , 2007 року народження навчається в ліцеї «Голосіївський « № 241 м. Києва з 2013 року в 5-Д класі. За час навчання дитини в ліцеї, вихованям займалась мати ОСОБА_1 , яка привлдить та забирає дитину з ліцею, цікавиться навчанням дитини, приймає участь в житті ліцею, відвідує батьківські збори. Крім того, приводить та забирає з ліцею дитину ОСОБА_7 чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_6 . За час перебування дитини в ліцеї батько, ОСОБА_3 жодного разу не відвідував шкільний заклад, не цікавився життям дитини (а.с.20).

Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральной Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стверджує, що з моменту розірвання їх з відповідачем шлюбу останній не приймає участі в матеріальному забезпеченні та вихованні їх спільного сина, взагалі не цікавиться його життям та розвитком.

За даними висновку виконавчого органу Київської міської ради служби у справах дітей та сім`ї № 214 від 19.10.2018 року та психологічного обстеження малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено надійну форму прив`язаності до матері та вітчима, яку вони повноцінно підтримують. У дитини визначено відсутність емоційної прив`язаності до батька, за рахунок його довготривалої відсутності та небажання приймати повноцінну участь в його житті. У разі відсутності активної участі ОСОБА_2 у житті сина та регулярного спілкування з ним, позбавлення батьківських прав батька не чинитиме травматичного впливу на психіку дитини.

Зазначені обставини є підставою для висновку суду, що наразі відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров`ям малолітнього ОСОБА_3 , не надає матеріальну допомогу на його утримання, тривалий час, не спілкується з сином, не цікавиться його життям, розвитком і вихованням.

Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

За даними висновку Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.12.2018 року №100-19318, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.85-90).

Заперечуючи проти позбавлення батьківських прав відносно сина представник відповідача стверджував, що позивачка перешкоджає ОСОБА_2 у спілкуванні з сином, у зв"язку з чим останній не може приймати участь у вихованні дитини, однак доказів на підтвердження цих заперечень не надано.

З огляду на встановлені судом обставини, що відповідач ОСОБА_2 не виконує батьківських обов"язків щодо малолітнього сина ОСОБА_3 без поважних причин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

В частині позовних вимог про стягнення аліментів на дитину, суд встановив наступне.

Правилами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

Згідно з ч. 3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 166 СК України, у зв`язку із позбавленням відповідачів батьківських прав, суд стягує із них аліменти на утримання дитини, оскільки, згідно ст.ст. 180,182 СК України, останні зобов`язані утримувати свою дитину, незалежно від її місця проживання, а тому суд погоджується із запропонованим позивачем розміром аліментів.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, за позовні вимоги щодо стягнення аліметів від яких був звільнений позивач при зверненні до суду з позовом необхідно стягнути на користь держави з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,141,150,164,166,180,182, 189,244 СК України, ст. 60 ЦК України, ст.ст. 141,258-260,280-283ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Дніпропетровськ, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви до суду - 03.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття або ж зміни матеріального стану сторін.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження - м. Дніпропетровськ, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання - АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , - в дохід держави судовий збір у розмірі по 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Голосіївський районний суд м. Києва,яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя К.Г. Плахотнюк