Справа № 357/8483/18
(в порядку загального позовного провадження)
30.07.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Дубановська І. Д. ,
за участю секретаря судового засідання Огер О. А.,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2 ,
відповідач ОСОБА_3 ,
третя особа Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області,
третя особа Центр надання адміністративних послуг Сквирської районної держа-вної адміністрації,
третя особа державний реєстратор Сквирської районної державної адміністрації Буланова С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області, Центр надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації, державний реєстратор Сквирської районної державної адміністрації Буланова Світлана Олександрівна про визнання права власності та скасування державної реєстрації ухвалив таке рішення.
Стислий виклад позиції позивача.
Згідно позовної заяви ОСОБА_1 просила:
1) визнати право власності на квартиру АДРЕСА_1 за нею;
Свої вимоги обґрунтовувала таким.
Вона є спадкоємцем після ОСОБА_4 , спадщину прийняла, до її складу увійшла спірна квартира. За результатами її звернення в органи нотаріату, з метою оформлення права власності на неї, нотаріус їй відмовив. Відмова мотивована тим, що в поданих нею документах, власником спірної квартири є ОСОБА_5 , тоді як в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 . Після чого, нею з`ясовано, що право власності за ОСОБА_3 зареєстроване на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-2479/2010. Ознайомившись із матеріалами справи № 2-2479/2010, вона встановила, що ухвалене у ній рішення стосується стягнення заборгованості за надані послуги із ОСОБА_6 .
Отже, сукупність вказаних обставин, свідчить про те, що її право власності порушене, тому суд має захистити його в порядку ст.ст. 392, 393 ЦК України.
Стислий виклад позиції третіх осіб.
Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області покладалась на розсуд суду.
Центр надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації повідомив, що державний реєстратор Сквирської районної державної адміністрації Буланова С.О. звільнена.
Державний реєстратор Сквирської районної державної адміністрації Буланова С.О. повідомила, що вона звільнена.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
25.09.2018 року задоволене клопотання про зменшення судового збору, позовну заяву залишено без руху.
16.10.2018 року відкрите провадження.
По справі призначались підготовчі засідання.
Підготовче засідання від 10.12.2018 року відкладене, у зв`язку із неявкою відповідача.
18.02.2019 року закрите підготовче провадження, залучено третю особу, витребувані докази та призначене судове засідання для розгляду справи по суті.
В судовому засіданні від 15.04.2019 року оголошено перерву, у зв`язку із ненадходженням витребуваних доказів.
26.06.2019 року справа знята з розгляду у зв`язку із лікарняним головуючого судді.
30.07.2019 року суд розглянув справу по суті в заочному порядку, за наявності підстав визначених ст. 280 ЦПК України, а саме: відповідач повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення, просив проводити розгляд справи за його відсутності, а треті особи надали пояснення у яких не заперечували проти задоволення позову.
Мотивувальна частина.
Фактичні обставини встановлені судом.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 107).
До майна померлої в Другій Білоцерківській міській державній нотаріальній конторі Київської області заведена спадкова справа № 447/2017.
Спадщину після ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_1 (а.с. 116).
23.05.2018 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 121).
За результатами розгляду її заяви прийнята постанова від 23.05.2018 року № 1089/02-31, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру під АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_5 , спадкоємцем якого була ОСОБА_4 , яка спадщину після померлого прийняла, але не оформила своїх спадкових прав і померла.
Вона мотивована тим, що подані документи та відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є суперечливими. Згідно документів поданих ОСОБА_1 власником квартири є ОСОБА_5 , тоді як відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - ОСОБА_3 .
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 116329332 від 06.03.2018 року підставою для реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_3 стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40012569 від 06.03.2018 року 10:30:10 ухвалене державним реєстратором Сквирської районної державної адміністрації Київської області Буланової Світлани Олександрівни.
Дане рішення ухвалене на підставі поданих ОСОБА_3 заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, квитанції про сплату державного мита, копії паспорту та ідентифікаційного номеру, копії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2010 року у справі № 2-2479/2010, інформації стосовно найменування бульвару, довідки про місце проживання та склад сім`ї та копії технічного паспорту.
Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, що міститься у справі № 2-2479/2010, воно ухвалене 23.04.2010 року за результатами розгляду справи за позовом КП БМР «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за опалення та гаряче водопостачання.
За ч. 1 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.
Оцінка суду.
Щодо визнання права власності та скасування рішення про державну реєстрацію.
Встановлено, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після ОСОБА_5 , до її складу увійшла квартира АДРЕСА_1 . Вона померла, за життя право власності оформити на неї не встигла.
За змістом ст.ст. 1218, 1296 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Отже, до складу спадщини, що відкрилась після ОСОБА_4 увійшла квартира АДРЕСА_1 .
Встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_4 . Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не може, у зв`язку із розбіжністю поданих документах та інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, згідно якої власником є ОСОБА_3 , а не ОСОБА_4 .
Суд зазначає, що одним із документів на підставі яких приймалось рішення про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 є рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2010 року № 2-2479/2010.
Встановлено, що воно не відповідає оригіналу, який міститься у матеріалах справи № 2-2479/2010, оригінал рішення не стосується визнання права власності за будь-якою особою.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для державної реєстрації права власності є рішення суду, що набрало законної сили.
Суд вважає, що рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно, що ухвалене на підставі рішення суду, яке не відповідає оригіналу суперечить вказаній нормі, порушує право ОСОБА_1 на спадкування майна після ОСОБА_4 .
За змістом ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа, права якої порушені, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Згідно з пунктом 1 частини другої цієї статті одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків (постанова Верховного Суду України від 07.12.2016 року у справі № 6-1111цс16).
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що позов належить задовольнити.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, позов задоволений повністю. ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 44). В іншій частині 1 800,20 грн., вона звільнена від його сплати.
Отже, з ОСОБА_3 належить стягнути на користь ОСОБА_1 704,80 грн. та на користь держави 1 800,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, -
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області, Центр надання адміністративних послуг Сквирської районної державної адміністрації, державний реєстратор Сквирської районної державної адміністрації Буланова С.О. про визнання права власності та скасування державної реєстрації задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 ;
Стягнути із ОСОБА_3 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Стягнути із ОСОБА_3 , що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 800,20 грн.
Рішення набирає законної сили в порядку встановленому ст. 273 ЦПК України.

Роз`яснити, що позивач може оскаржити рішення до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з дня складання повного рі-шення суду та може бути поновлений на підставах визначених ч. 2,3 ст. 354 ЦПК України.

Відповідач може звернутись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою про перегляд заочного рішення, яка подається в порядку та строк вста-новлений ст. 284 ЦПК України.

Рішення складене та проголошене 30.07.2019 року.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіІ. Д. Дубановська