Справа №173/1185/19
Провадження №2/173/804/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Першої кам`янської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

07.05.2019 року до суду звернулися позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Першої кам`янської державної нотаріальної контори.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 05.08.2019 року

Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не наданий. Разом з тим подана заява про визнання позовних вимог.

Згідно поданої позовної заяви позивачі просять визнати за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 46/100 та 54/100 частин земельної ділянки (паю № НОМЕР_1 ) площею 21, 730 га, розташованої на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відповідно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . На час смерті у ОСОБА_4 було майно, яке складається, крім іншого, із земельної ділянки (паю № 20) площею 21, 730 га, розташованої на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 , виданому на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації № 317-р від 22 жовтня 2002 року.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 10 га, ОСОБА_2 . -11,730 га вищевказаної земельної ділянки.

18.04.2019 року державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що при огляді заповіту було встановлено, що спадкове майно (земельна ділянка) зазначено в гектарах, а не в частках.

У зв`язку з чим позивачі не можуть оформити право власності на майно, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідач - Дніпровська селищна рада відзив на позовну заяву та будь-яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надала, подала заяву про визнання позовних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог письмових пояснень на позовну заяву не надала. Власних вимог на предмет спору не заявила.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. На момент смерті ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку площею НОМЕР_4 , НОМЕР_5 га на території Дніпровської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_3 .

За життя, 07.06.2010 року, ОСОБА_3 склала заповіт, яким вищевказану земельну ділянку заповіла ОСОБА_1 - 10 га, та ОСОБА_2 - 11, 730 га.

Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у заповіті заповідач розподілила належну їй земельну ділянку між спадкоємцями в гектарах та не вказала в яких частках цю земельну ділянку мають право спадкувати спадкоємці за заповітом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.04.2019 року.

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як зміна правового статусу спадкового майна та його переобладнання.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 та вони бажають прийняти спадщину після її смерті. В зв`язку з чим звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку спадкування судом не встановлено.

Відповідно до ч.2, 3 Постанови Пленуму верховного суду України 30.05.2008 N 7 Про судову практику у справах про спадкування - Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так як нотаріусом відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину у позивачів виникло право на захист своїх порушених прав шляхом подання позову про визнання права власності в судовому порядку.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцями - позивачами: ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 46/100 частину земельної ділянки (паю № НОМЕР_1 ) площею 21, 730 га, розташованої на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 - право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 54/100 частину земельної ділянки (паю № НОМЕР_1 ) площею 21, 730 га, розташованої на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3344 грн. з кожного суд вважає за можливе покласти на позивачів, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивачів .

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Першої кам`янської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 46/100 частину земельної ділянки (паю № НОМЕР_1 ) площею НОМЕР_4 , 730 га, розташованої на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на 54/100 частину земельної ділянки (паю № НОМЕР_1 ) площею 21, 730 га, розташованої на території Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 3344 грн. покласти на кожного з позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05.08.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 05.08.2019 року

Оприлюднене: 07.08.2019 року

Дата набрання законної сили: 05.09.2019 року