Справа № 159/5439/18
Провадження № 2/159/132/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Восковської О.А.

за участі:

секретаря судового засідання - Бакай Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що він, перебував з ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27.04.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 930 (дев`ятсот тридцять) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_1 зазначає, що він не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі оскільки, єдиним джерелом доходів є пенсія за віком в розмірі 1465,97 грн., тобто при розмірі аліментів, визначеному судом, в нього не залишається засобів для існування.

На підставі викладеного, позивач просив змінити розмір аліментів, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.11.2018 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач - ОСОБА_2 подала відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні позову.

12.12.2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 27.04.2004 року. Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 930 (дев`ятсот тридцять) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Позивач за зустрічним позовом вказує на те, що ОСОБА_1 є особою матеріально забезпеченою та має у власності рухоме та нерухоме майно. Крім цього, ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 в різні періоди отримував субсидію.

Обґрунтовуючи вказаними обставинами свої позовні вимоги, ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 та стягувати з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно з дати набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.12.2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 подав відзив на пред`явлений зустрічний позов, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає та просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Зокрема зазначив, що наведені в зустрічному позові факти є необ`єктивними, надуманими та не відповідають обставинам справи. Так, зокрема вказує, що не має можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі оскільки, єдиним його джерелом доходів є пенсія за віком.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні серед матеріалів справи докази, прийшов до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову за первісним позовом та за зустрічним позовом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 08.05.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 930,00 грн., щомісячно, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні, а у разі недосягнення такої згоди кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду.

Наведені позивачем за первісним позовом в позовній заяві обставини які, на його думку, могли б вплинути на визначення розміру аліментів, а саме матеріальний стан, невеликий дохід, суд не може віднести до поважних, оскільки такі обставини не підтверджені жодним доказом.

Оскільки на даний момент прожитковий мінімум для дітей відповідного віку значно збільшився, а призначений розмір аліментів не суттєво більший від половини такого прожиткового мінімуму, а тому доводи позивача про зменшення розміру аліментів, суд не може прийняти до уваги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Після винесення судом рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років збільшився відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" та для дітей віком від 6 до 18 років складає: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня 2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Позивач є працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Позивач не надав доказів, які б підтверджували його скрутний матеріальний стан, або ж про зміну (погіршення) його майнового стану після ухвалення судом рішення від 08.05.2018 року.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Доводи ОСОБА_1 про його незадовільний матеріальний стан не впливають на висновок суду про розмір аліментів, оскільки прожитковий мінімум для дитини відповідного віку значно збільшився, а призначений розмір аліментів не суттєво більший від половини такого прожиткового мінімуму.

За таких обставин суд прийшов до висновку про безпідставність первісного позову.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, позивачем за зустрічним позовом не наведено та не надано доказів існування обставини, що вказують на необхідності збільшення розміру аліментів.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180-182, 184, 191, 192 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2019 року.

Головуючий:О. А. Восковська