Справа № 351/2782/18
Номер провадження №2/351/266/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Лакуста М.З,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги мотивував тим, що з листопада 2018 року його син ОСОБА_3 , 2007 р.н., на якого він у користь відповідачки сплачує аліменти, проживає та зареєстрований із ним в АДРЕСА_1 , де також зареєстрована і мати позивача ОСОБА_4 , 1949 р.н., а також проживають без реєстрації його дружина ОСОБА_5 та їх малолітній син ОСОБА_6 , крім того разом із ним проживав і його син ОСОБА_7 з 19.06.2018р. і до ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_8 також проживав із батьком у червні, вересні та жовтні 2018 року.

Позивач зазначає, що заочним рішенням Снятинського районного суду від 01 грудня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 було розірвано, місце проживання дітей ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 було визначено із матір`ю ОСОБА_2 , на той час позивач перебував закордоном, та повернувшись в Україну в лютому 2017 року позивач почав зустрічатись з дітьми, приймати участь у їхньому вихованні та утриманні та забирав сина ОСОБА_12 до себе, а менший син ОСОБА_13 постійно приїжджав до нього на вихідні в село Потічок.

Крім того позивач вказує, що ОСОБА_2 виїжджала на роботу закордон і залишала меншого сина ОСОБА_14 проживати із своєю матір`ю, яка часто залишала сина ОСОБА_14 без догляду, у чужих людей. Через деякий час син дуже захворів, а тому сторонній чоловік ОСОБА_15 привіз його до батька в село Потічок. Позивач звернувся до медичного центру, де провели лікування та обстеження його сина ОСОБА_14 , адже той хворів на гострий бронхіт.

Позивач також зазначає, що з серпня 2018 року ОСОБА_13 розпочав навчання в 4 класі Потічківського НВК/ЗОШ І-ІІІ ступенів, де навчався з 31.08.2015р. по 06.11.2015р., з 30.08.2017р. по 06.10.2017р., і з 03.09.2018р. по 16.09.2018р., коли відповідачка забрала із навчального закладу с. Потічок документи меншого сина.

У той час старший син ОСОБА_8 прийняв рішення проживати із батьком, а відповідачка отримувала соціальну допомогу на утримання сина ОСОБА_12 , оскільки ОСОБА_8 є дитиною інвалідом, при цьому ніякого догляду за сином не здійснювала. По медичним показанням сина було направлено на лікування у Ворохтянський обласний кістково-туберкульозний санаторій, де він проходить лікування з жовтня 2015 року.

Позивач вказує, що з жовтня 2015 по лютий 2017 року він перебував закордоном, але станом здоров`я дітей постійно цікавився, та передавав кошти на утримання дітей, та для придбання всього необхідного для лікування сина ОСОБА_12 .

Повернувшись в лютому 2017 року позивач одразу поїхав до сина ОСОБА_12 в санаторій, де разом із медичним персоналом прийняли рішення брати сина на вихідні до дому в с. Потічок, а вже у вересні 2018 року, оскільки за рекомендаціями лікарів дитина вже могла проижвати вдома, син висловив бажання навчатися в начальному закладі в с.Потічок, де він навчався в 1 класі, а в 2,3,4 класах навчався в санаторії смт. Ворохта, де проходив лікування.

До квітня 2018 року між позивачем та відповідачкою не виникало ніяких суперечок щодо матеріального утримання їхніх дітей, адже батько утримував своїх дітей, витрачав кошти на їх харчування, одяг та догляд за ними. Ухвалою Снятинського районного суду від 02.12.2018 року між позивачем та відповідачкою було затверджено мирову угоду, згідно якої син ОСОБА_3 , 2007 р.н., залишився проживати із батьком, а син ОСОБА_7 , 2009 р.н. залишився проживати із матір`ю.

Однак за заявою ОСОБА_2 Снятинським районним судом 30 травня 2018 року було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, починаючи з 20.04.2018 року до повноліття дітей. При цьому до 02.11.2018 року відповідачка не подавала заяву про відкриття виконавчого провадження, а в день підписання мирової угоди і затвердження її судом подала заяву про примусове виконання судового наказу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, знаючи що син ОСОБА_8 не буде проживати разом з нею і вона не бути мати права отримувати кошти на його утримання. В результаті чого 01.11.2018 року старший держаний виконавець вручив позивачу розрахунок із сплати аліментів і нарахував йому борг в сумі 12116,00 грн.

Позивач вважає, що оскільки відповідачка не має права розпоряджатися аліментами, які з позивача стягнуто на утримання сина ОСОБА_12 , 2007 р.н., оскільки на момент подачі заяви відповідачкою, син проживав разом із батьком і перебував на повному його утриманні, тому позивача потрібно звільнити від сплати заборгованості по аліментах на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_12 , оскільки дані кошти є власністю дитини, а він проживає і знаходиться в період з 20.04.2018 року по 01.11.2018 року, і продовжує знаходитись на утриманні батька.

Крім того, щодо стягнення аліментів на сина ОСОБА_14 відповідач вважає, що його потрібно звільнити від сплати заборгованості в сумі 3360,00 грн., адже з червня 2018 року по 14.09.2018 року син ОСОБА_13 проживав разом із батьком в с. Потічок.

На підставі наведеного позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості в сумі 9418,00 грн, за аліментами, які присуджені на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання двох неповнолітніх дітей: з яких на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н. 7552,00 грн. за період з 20.04.2018р. по 01.12.2018р., та на утримання сина ОСОБА_14 2009 р.н. 3360,00 грн. за період з 01.06.2018р. по 14.09.2018р., а також просить змінити розмір аліментів, які стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 відповідно до судового наказу від 30.05.2018р. Снятиського районного суду по справі за №351/799/18, звільнивши його від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_12 , 2007 р.н., який проживає разом із ним, та перебуває на його утриманні.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, де зазначила, що вимоги позивача вважає необґрунтованими, оскільки виданий Снятинським районним судом 30.05.2018р. Судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей останній не оскаржував, а тому 02.11.2018р. вона надала зазначений судовий наказ у відділ ДВС Снятинського РУЮ для примусового виконання, і цього ж дня державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, при цьому позивачка зазначає, що до затвердження Снятинським районним судом 02.11.2018р. Мирової угоди про визначення місця проживання дітей, ОСОБА_1 жодної копійки на утримання дітей не надавав. Окрім цього, відповідачка зазначає, що зазначеною Мировою угодою вирішено лише питання про визначення місця проживання дітей, однак питання про аліменти не піднімалось, що дає їй підстави вважати, що вона має право отримати суму заборгованості по аліментах, оскільки ОСОБА_1 не наведено жодної обставини того, що позивач був неспроможний сплачувати аліменти та заборгованість по аліментах. Крім того позивачка зазначає, що ОСОБА_1 до моменту подачі судового наказу про стягнення аліментів до виконання дітьми не цікавився, матеріально дітям не допомагав, проте, з метою отримання соціальних виплат на дитину-інваліда переконав сина ОСОБА_12 проживати із ним, а тому просить суд у задоволенні позовної вимоги щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами у сумі 7552,00 грн. на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н., за період з 20.02.2018р. по 01.12.2018р., та у сумі 3360,00 грн. на утримання сина ОСОБА_14 2009 р.н. за період з 01.06.2018р. по 14.09.2018р. При цьому відповідача зазначила, що вимоги позивача щодо зміни розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н., який проживає із батьком є правомірними, а тому не заперечує, щодо задоволення вимоги про звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н., при цьому просить залишити без зміни стягнення аліментів на сина ОСОБА_14 , 2009 р.н.

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити, справу просив розглядати без його участі.

Відповідачка подала до суду заяву, якою повністю підтримала свої заперечення проти позову, позов визнала частково, просила відмовити у задоволенні позову у частині звільнення батька від сплати заборгованості по аліментам, а у частині звільнення від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н., який проживає із батьком просила задоволити із дня набрання цим рішенням законної сили, справу просила розглядати у її відсутності.

Відповідно до ст.ст. 12, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, суд встановив:

- із Довідки про склад сім`ї №1957 від 10.12.2018 р. виданою Потічківською сільською радою вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його мама ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , його сестра ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 із дочкою, племінницею позивача ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також син позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , крім того із позивачем за місцем його реєстрації проживають без реєстрації його дружина ОСОБА_5 (шлюб зареєстровано 23.02.2017 року, актовий запис №1) та їх спільний син ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , що також підтверджено і Актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19.06.2018 р., №1500 від 19.08.2018р. та №1177 від 04.06.2018р.

- згідно заочного рішення Снятинського районного суду від 01.12.2015 р. шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_19 розірвано;

- із Ухвали Снятинського районного суду №351/1376/18 від 02.11.2018 року вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено мирову угоду, яку затверджено судом про визначення місця проживання дітей, у якій узгоджено, що місце проживання ОСОБА_20 2007 р.н., визначити із батьком ОСОБА_1 , а місце проживання ОСОБА_4 2009 р.н., визначити із матір`ю ОСОБА_2 ;

- із Довідки №698 від 11.09.2018 р., виданої ОСОБА_20 2007 р.н., вбачається, що він дійсно знаходиться на санаторно-курортному лікуванні в обласному кістково-туберкульозному санаторію «Смерічка» з 21.10.2015 р. 11.09.2018р.;

- із Довідки №61 від 28.09.2018 р., виданої адміністрацією Потічківського навчально-виховного комплексу (загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-садок) ОСОБА_1 , вбачається, що його син ОСОБА_7 2009 р.н.. навчався в їхній школі з 03.09.2018р. по 16.09.2018 р.;

-із Довідки №60 від 28.09.2018р. виданої адміністрацією Потічківського навчально-виховного комплексу (загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-садок) ОСОБА_1 , вбачається, що його син ОСОБА_3 2007 р.н.. навчався в їхній школі з 01.09.2013 р. по 09.10.2018 р.;

- із Довідки №1578 від 26.09.2018 р., яка видана виконавчим комітетом Потічківської сільської ради Снятинського району слідує, що ОСОБА_3 2007 р.н., та ОСОБА_7 2009 р.н., вибули з села Потічок 15.12.2016 р. в село Підвисоке;

- згідно виписки №2179 від 01.10.2015 р. з історії хвороби №10316/15 стаціонарного хворого ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_6 , його діагноз Юнацький остеохондроз голівки стегнової кістки лівобічна хвороба Портеса, ІІ стадія;

- згідно Повідомлення Ворохтянського обласного кістково-туберкульозного санаторію «Смерічка» №134 від 08.10.2018р. ОСОБА_3 , 2007 р.н. лікується з лютого 2016 року по 08.10.2018р.;

- із Характеристики ОСОБА_20 , 2007 р.н., та ОСОБА_4 , 2009 р.н., виданої Потічківським НВК (ЗОШ І-ІІ ступенів-садок), вбачається, що вони навчались в школі та за час навчання батько приділяв дітям належну увагу, також часто цікавилась та навідувала внуків бабуся;

- Відповідно до Судового наказу №351/799/18 від 30.06.2018 р. із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, стягнення розпочато з 20.04.2018 р.;

- згідно Довідки Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області №20.10.36/560 від 10.09.2018 р., иконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , до відділу ДВС не пред`являвся;

- відповідно до Постанови Снятинського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 02.11.2018р. відкрито виконавче провадження ВП№57582368 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- із Розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа №351/799/18 від 13.07.2018 р. виданого Снятинським районним судом вбачається, що із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей, станом на 01.11.2018 р. розмір заборгованості по аліментах становить 12116,00 грн.;

- із Довідки Підвисоцької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №19 від 26.02.2019р. вбачається, що ОСОБА_7 навчається у цій школі у 4-А классі з 18.09.2018р.;

- згідно Довідки Підвисоцької сільської ради №251 від 26.02.2019р. про склад сім`ї, по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_2 проживають її син ОСОБА_7 , 2009 р.н., її мама ОСОБА_21 , 1959 р.н., її брат ОСОБА_22 , 1986 р.н., та її дядько ОСОБА_23 , 1963 р.н.;

- згідно Довідки Підвисоцької сільської ради №561 від 20.05.2019р. про склад сім`ї, по АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_2 проживають її сини ОСОБА_3 2007 р.н. та ОСОБА_7 , 2009 р.н., її мама ОСОБА_21 , 1959 р.н., її брат ОСОБА_22 , 1986 р.н., та її дядько ОСОБА_23 , 1963 р.н.;

- відповідно до Рішення виконавчого комітету Підвисоцької сільської ради №17/2018 від 21.06.2018р. дітей ОСОБА_20 2007 р.н. та ОСОБА_4 2009 р.н. тимчасово влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_21 , без надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування на час відсутності матері.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181СК України)

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи ,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Зокрема, згідно зч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.188 ч.2 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених статтею 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

На підставі наведеного, враховуючи, що відповідачка частково визнала позов та зазначила, що старший син ОСОБА_8 проживає із батьком, що визначено Мировою угодою затвердженою Снятинським районним судом від 02.11.2018р., при цьому ОСОБА_3 2007 р.н., зареєстрований по місцю проживання із татом з 27.11.2018р., однак згідно довідки Довідки №60 від 28.09.2018р. виданої адміністрацією Потічківського навчально-виховного комплексу (загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-садок) Остафійчук ОСОБА_8 2007 р.н. навчається у Потічківському НВК із 01.09.2013р. по 09.10.2018р., суд приходить до висновку, що проживання сина ОСОБА_12 із батьком і перебування дитини на повному утриманні батька свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача і має тягнути за собою звільнення від них, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід з 01.12.2018р. звільнити від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_12 , 2007 р.н., який проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні.

Також з урахуванням викладеного, беручи до уваги те, що згідно із Мировою угодою затвердженою Снятинським районним судом від 02.11.2018р. син ОСОБА_24 .н. проживає із батьком, згідно із Довідкою №1957 від 10.12.2018р. Потічківської сільської ради ОСОБА_3 2007 р.н. зареєстрований по місцю проживання батька у с. Потічок Снятинського р-ну з 27.11.2018р., відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 19.06.2018р., від 04.06.2018р., від 19.08.2018р. син ОСОБА_8 2007 р.н. проживає із батьком і перебуває на його утриманні та згідно довідки Довідки №60 від 28.09.2018р. Потічківського НВК загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-садок ОСОБА_3 2007 р.н. навчався у Потічківському НВК із 01.09.2013р. по 09.10.2018р., та враховуючи, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Підвисоцької сільської ради №17/2018 від 21.06.2018р. дітей ОСОБА_10 2007 р.н. та ОСОБА_11 2009 р.н. тимчасово на час відсутності матері влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_21 , без надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування, отже за період перебування дітей під опікою бабусі у ОСОБА_2 не було права на отримання аліментів на утримання дітей, також у ОСОБА_2 не було права на отримання аліментів на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н. за період його перебування на лікуванні в санаторії «Смерічка» з лютого 2016 року по 08.10.2018р., що підтверджено Повідомленням адміністрації Ворохтянського обласного кістково-туберкульозного санаторію «Смерічка» №134 від 08.10.2018р., суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати заборгованості за аліментами у сумі 7552,00 грн. на утримання сина ОСОБА_12 2007 р.н., за період з 20.02.2018р. по 01.12.2018р.

Крім того суд вважає, що хоч відповідно до Мирової угоди затвердженої Снятинським районним судом від 02.11.2018р. син ОСОБА_7 2009 р.н. проживає із матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні, позовну вимогу щодо звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами у сумі 3360,00 грн. на утримання сина ОСОБА_14 2009 р.н. за період з 01.06.2018р. по 14.09.2018р. слід задоволити, оскільки судом встановлено, що відповдно до Рішення виконавчого комітету Підвисоцької сільської ради №17/2018 від 21.06.2018р. дітей ОСОБА_10 2007 р.н. та ОСОБА_11 2009 р.н. тимчасово влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_21 , без надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування на час відсутності матері, отже за період перебування дітей під опікою бабусі у ОСОБА_2 не було права на отримання аліментів на утримання дітей, також судом встановлено, що згідно із Довідкою №61 від 28.09.2018 р. Потічківського НВК загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-садок ОСОБА_7 2009 р.н. навчався у Потічківському НВК загальноосвітня школа І-ІІ ступенів-садок з 03.09.2018р. по 16.09.2018 р., отже син ОСОБА_13 2009 ІНФОРМАЦІЯ_8 н ІНФОРМАЦІЯ_9 у цей період проживав із батьком ОСОБА_1 , таким чином мама ОСОБА_2 не мала права на отримання аліментів на сина ОСОБА_14 2009 р.н. у цей період, а тому заборгованість по аліментам за ці періоди, тобто з 21.06.2018р. по 16.09.2018р. слід виключити із розрахунку, а тому ОСОБА_1 слід звільнити від сплати заборгованості за аліментам у сумі 3360,00 грн. на утримання сина ОСОБА_11 2009 р.н. за період з 01.06.2018р. по 14.09.2018р., так як цей період співпадає із періодами перебування ОСОБА_11 2009 р.н. під опікою бабусі та проживання із батьком під час навчання у школі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 188, 197 СК України, ст.ст. 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами у сумі 7552,00 грн. на утримання сина ОСОБА_20 2007 р.н. у користь ОСОБА_2 , за період з 20.02.2018р. по 01.12.2018р.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами у сумі у сумі 3360,00 грн. на утримання сина ОСОБА_4 2009 р.н. за період з 01.06.2018р. по 14.09.2018р.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів у користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_20 2007 р.н., який проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.