ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6869/18
провадження № 2/753/1315/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 66 488,97 грн., витрат на проведення експертного дослідження в сумі 2 800 грн. та про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. 29.08.2017 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем BMW 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав значні механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_3 у даній пригоді встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2017.

Відповідно до висновку експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу, становить 66 488,97 грн.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяно також моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних дорожньо-транспортною пригодою та завданням значної матеріальної шкоди, та вимушених змінах у способі життя, оскільки він займається підприємницькою діяльністю у сфері торгівлі, в якій є необхідним використання транспортного засобу.

Ухвалою від 27.04.2018 суд залишив позовну заяву без руху та надав строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 14.05.2018 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 09.07.2018 справу прийнято до провадження судді Трусової Т.О. та призначено до судового розгляду на 27.11.2018.

27.11.2018 у зв`язку з неявкою відповідача суд відклав розгляд справи на 15.01.2019.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, проте в судове засідання він не з`явився без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подав.

Зважаючи на неявку відповідача в судове засідання та неподання відзиву на позов, суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

29.08.2017 у м. Києві на вул. Тростянецькій сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів BMW 730D, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження автомобіль Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу на праві власності.

Відповідач ОСОБА_3 є особою, винною у цій дорожньо-транспортній пригоді, що доводиться постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 27.10.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Ч. 6 ст. 82 ЦПК України визначає, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. 2 ст. 1187, ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, при цьому шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Водночас доказів наявності у відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності суду не надано.

На підтвердження розміру майнової шкоди позивачем надано Висновок експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу № 3/18-атз від 23.03.2018, відповідно до якого матеріальний збиток завданий йому внаслідок пошкодження належного йому автомобіля Hyundai Elantra, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 66 488,97 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Висновок експертного автотоварознавчого дослідження складений з урахуванням даних, отриманих під час огляду автомобіля позивача, що зафіксовано у протоколі його огляду. У висновку експерт ОСОБА_4 , який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи з визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, стаж експертної роботи з 1996 р., керуючись Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Методикою визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу та використовуючи програмний комплекс AUDATEX і Бюлетені автотоварознавця за 2017 і 2018 роки, провів ідентифікацію транспортного засобу, визначив ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження, коефіцієнт його фізичного зносу на момент ДТП, обсяг і номенклатуру робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу, перелік необхідних складових та матеріалів, вартість відновлювального ремонту та розмір матеріального збитку, який визначається як вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових транспортного засобу.

Жодних доказів, які б спростовували висновки експерта, суду не надано, а тому суд вважає замовлений позивачем експертний висновок належним і допустимим доказом розміру завданих йому збитків та покладає його в обґрунтування свого рішення.

Судом також встановлено, що окрім збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, позивач поніс витрати на оплату послуг експерта-автотоварознавця в сумі 2 800 грн.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення цивільного закону, суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги позивача про відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля в сумі 66 488,97 грн. та витрат на оплату послуг експерта-автотоварознавця в сумі 2 800 грн., а усього 69 288,97 грн.

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та ст. 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На підставі оцінки наведених у позовній заяві доводів і аргументів суд дійшов висновку про доведеність факту завдання позивачу душевних страждань та переживань, зумовлених як самим фактом потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду, так і пошкодженням цінного майна, що зумовило істотні зміни у звичному способі його життя, оскільки він не має можливості використовувати належний йому транспортний засіб, в тому числі і у своїй підприємницький діяльності, та змушений витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів, звернення до експерта, адвоката та до суду, щоб довести порушення своїх прав.

З урахуванням наведеного та значного розміру матеріальної шкоди суд визнає обґрунтованою компенсацію завданої позивачу моральної шкоди в сумі 7 000 грн. вважаючи, що такий розмір моральної шкоди є цілком розумним і справедливим.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі розподілу судових витрат між сторонами судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальний розмір заявлених позивачем вимог становив 79 288,97 грн. Ці вимоги підлягали оплаті судовим збором в загальному розмірі 1 409,60 грн. (704,80 грн. - за вимогу майнового характеру, 704,80 грн. - за вимогу немайнового характеру).

Водночас позивачем сплачено судовий збір в розмірі 764,90 грн., тобто позивачем не було доплачено судовий збір в розмірі 644,70 грн.

Оскільки позов задоволено на 76 288,97 грн., тобто на 96/100 частин (76 288,97х100/79 288,97), суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір в сумі 764,90 грн.та стягує з нього в дохід держави недоплачений судовий збір в сумі 588,32 грн. (1409,60/100х96)=1353,22-764,90).

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 187, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 69 288,97 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 7 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судовий збір в сумі 764,90 грн., а усього 77 053 (сімдесят сім тисяч п`ятдесят три) гривні 87 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили, якщо після закінчення строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Повне заочне рішення складене 15.01.2019.