Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1367/19

номер провадження 2-о/695/69/19

07 серпня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотоніська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності правовстановлюючого документу.

Вимоги вказаної заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на її майно, до якого, серед іншого, відноситься 1/2 частина житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0500га, кадастровий № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник спадщину після смерті своєї матері прийняла, однак належним чином оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки правовстановлюючі документи на зазначене майно містять численні помилки в написанні прізвища його власника.

Виправити такі помилки в правовстановлюючих документах на сьогодні не має можливості, оскільки власник помер, а наявність вказаних помилок перешкоджає заявнику в можливості належного оформлення своїх спадкових прав.

За таких обставин ОСОБА_1 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки іншим чином не може довести належність правовстановлюючих документів її матері.

У судове засідання заявник не з`явилась, однак у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення просила суд розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні вказаної заяви наполягала у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи, Золотоніської міської ради в судове засідання не з`явився, однак остання звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за відсутності її представника, проти заявлених вимог не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (серії НОМЕР_2 від 17.05.2018 року), яке було заповнено у відповідності до даних паспорта померлої, вбачається, що прізвище, ім`я, по-батькові ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , записане саме як ОСОБА_2 .

Разом із тим, як вбачається із довідки Комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 04.03.2019р. № 198, яке було видане на підставі наявних правовстановлюючих документів, а також з свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори 30.10.1993р. №2893, договору дарування посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори 11.03.1994р. №555, вбачається, що: прізвище ОСОБА_3 зазначено як ОСОБА_4 .

З технічного паспорту на житловий будинок від 03.07.2003р. за адресою: АДРЕСА_1 , також вбачається, що власником 1/2 частини будинковолодіння є ОСОБА_5 .

Разом з тим із Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 20.06.2012р. вбачається, що ОСОБА_2 надано земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0500 га, кадастровий № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 04.03.2019 р. також вбачається, що в графі «Власник» вказано прізвище, ім`я, по-батькові власника земельної ділянки як « ОСОБА_2 ».

Як вбачається із свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_4 , в графі «мати» зазначена « ОСОБА_6 »

Суд враховує, що місце народження заявника було зареєстровано в Башкирській радянській автономній соціалістичній республіці ще до розпаду СРСР, і написання прізвищ здійснювалося російською мовою.

У подальшому під час отримання паспортів громадян України, де написання прізвищ здійснювалося вже українською мовою, прізвище ОСОБА_3 було записане українською мовою первинно як ОСОБА_7 .

Таким чином під час заповнення правовстановлюючих документів на будинковолодіння була допущена помилка при написанні прізвища його власника, яка зумовлена невірним перекладом прізвище останньої з російської на українську мову.

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Окрім того суд, при вирішенні вказаної справи бере до уваги, що згідно ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Міська рада, як орган місцевого самоврядування, що здійснює представництво територіальної громади вимоги визнала повністю, а отже визнала і факт належності ОСОБА_2 зазначених правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Оскільки орган, який здійснював видачу та оформлення вказаного державного акту такі повноваження, відповідно до норм чинного законодавства вже не здійснює, сама ОСОБА_2 померла, вбачається обмеження можливості заявника в оформленні належним чином свого права на спадщину та неможливість внесення відповідних виправлень до правовстановлюючого документу.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Таким чином факт належності правовстановлюючих документів ОСОБА_2 стверджується співпадіннями особистих даних зазначених у них, а саме імені та по батькові, дати народження, адреси місця її проживання.

Вказані вище докази дають суду підстави вважати, що матеріали справи та доводи заявника є належними та стверджені відповідними доказами, які містять інформацію достатню для встановлення обставин, що обґрунтовують вимоги ОСОБА_1 ..

Таким чином, судом достовірно встановлений факт допущення помилки в написанні прізвища матері заявника.

Суд дійшов висновку, що заявник звернулася із заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа з метою належного оформлення своїх спадкових прав на майно та вільного розпорядження ним. Встановлення даного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Оскільки невідповідність в написанні прізвища матері заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявнику права на належне розпорядження спадковим майном, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

На підставі викладеного та керуючись ст.,ст. 76, 264, 265, 293, 315, 319 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Золотоніська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності правовстановлюючого документу ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори 30.10.1993р., №2893 та Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори 11.03.1994р. №555.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.