КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 серпня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 755/931/19

Апеляційне провадження №22-ц/824/8376/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

представника позивачів: ОСОБА_1

представника відповідача: Халіловій Н.К.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Первинної профспілкової організації «Київкомбікорм», Київської міської професійної спілки працівників агропромислового комплексу до товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» про визнання колективного договору укладеним

за апеляційною скаргою Любаренка Ігоря Олеговича в інтересах первинної профспілкової організації «Київкомбікорм», Київської міської професійної спілки промислового комплексу

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого 12 квітня 2019 року в приміщенні суду в складі судді Виниченко Л.М.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Комплекс Агромарс» в якому просили визнати колективний договір між ТОВ «Комплекс Агромарс» та Первинною профспілковою організацією «Київкомбікорм» від 20 вересня 2018 року схвалений на зборах трудового колективу ТОВ «Комплекс Агромарс» укладеним.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року у задоволенні позову Первинної профспілкової організації «Київкомбікорм», Київської міської професійної спілки працівників агропромислового комплексу до ТОВ «Комплекс Агромарс» про визнання колективного договору укладеним - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Любаренко І.О. в інтересах первинної профспілкової організації «Київкомбікорм», Київської міської професійної спілки промислового комплексу подав апеляційну скаргу, та посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що всупереч вимогам законодавства України роботодавець відмовляється від підписання колективного трудового договору після його схвалення загальними зборами (конференцією) трудового колективу.

Представник позивачів у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала та просив відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, предметом позовних вимог стало те, що ТОВ «Комплекс Агромарс» не надав відповіді щодо підписання колективного трудового договору між сторонами, а тому позивачі просили суд визнати колективний договорі між ТОВ «Комплекс Агромарс» та Первинною профспілковою організацією «Київкомбікорм» від 20 вересня 2018 року схвалений на зборах трудового колективу ТОВ «Комплекс Агромарс» укладеним.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що суд не може визнати укладеним колективний договір, оскільки це буде порушенням принципу свободи договору і втручання у господарську діяльність товариства.

Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду з огляду на таке.

Згідно статті 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Частиною 1 ст.12 КЗпП України визначено, що колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони.

Статтею 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» визначено, що колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Отже апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що укладення колективного договору здійснюється виключно на добровільних засадах і принципах рівності.

Стаття 14 КЗпП України визначено, що укладенню колективного договору передують колективні переговори. Строки, порядок ведення переговорів, вирішення розбіжностей, що виникають під час їх ведення, порядок розробки, укладення та внесення змін і доповнень до колективного договору, відповідальність за його виконання регулюються Законом України «Про колективні договори і угоди».

Так, у суді апеляційної інстанції представник відповідача вказувала, що відповідач не заперечує проти укладення трудового договору та на даний час розробляє його проект. Проте розроблений позивачами проект договору не відповідає в повній мірі потребам підприємства, оскільки ТОВ «Комплекс Агромарс» має відокремлені структурні підрозділи (5 філій), які є різними за своєю суттю та на яких працює станом на 1 січня 2019 року 7500 осіб. Також вказувала, що на підприємстві діє 14 систем оплати праці. Та зауважувала, що у філіі Київкомбікорм працює 234 особи, а у профспілці перебуває Київкомбікорм три особи.

Крім того представник відповідача вказувала, що у філіях ТОВ «Комплекс Агромарс» є й інші профспілки, які не були залучені до складання колективного трудового договору.

Представник позивача вказував, що звертались до інших профспілок для участі у розроблення проекту колективного договору проте вони відмовились. При цьому вказав, що проект колективного трудового договору затверджений зборами трудового колективу ТОВ «Комплекс Агромарс». Проте апеляційний суд не може прийняти такі твердження представника позивачів з огляду на таке.

Протоколом зборів трудового колективу ТОВ «Комплекс Агромарс» №1 від 20 вересня 2018 року, на яких було присутніми 67 членів трудового колективу, схвалено проект колективного договору між роботодавцем і трудовим колективом в особі Первинної профспілкової організації «Київкомбікорм».

У суді апеляційної інстанції представник позивачів не заперечував тих обставин, що ТОВ «Комплекс Агромарс» налічує приблизно 7500 тисяч працівників.

З урахуванням викладеного апеляційний суд вважає, зазначити, що враховуючи чисельність працівників у ТОВ «Комплекс Агромарс», приблизно 7500 осіб та зважаючи на те, що до участі розробки не залучились інші профспілки, які є у товаристві, суд не може вважати, що колективний трудовий договір може забезпечити потреби та інтереси всіх працівників товариства, а не лише окрему її філію.

Враховуючи приписи ст.ст.627,628 ЦК України, апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що визнання судом укладеним колективного трудового договірк порушуватиме принципу свободи договору і втручання у господарську діяльність товариства, що є неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, судом,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Любаренка Ігоря Олеговича в інтересах первинної профспілкової організації «Київкомбікорм», Київської міської професійної спілки промислового комплексу - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний тест постанови складено та підписано 2 серпня 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: