Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/996/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в якому зазначила, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином відповідача та навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка на денній формі навчання. У зв`язку з чим, син потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, оскільки самостійно позивачка забезпечити дитину не може. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, на час навчання не надає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною 23 років або закінчення ним навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відзив на позов від відповідача суду не надійшов. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..280 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивачки та відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 сину позивачки та відповідача ОСОБА_3 виповнилося 18 років.

ОСОБА_3 є студентом першому курсі денної форми навчання за контрактом факультету фізичного виховання і спорту спеціальності 017 Фізична культура і спорт Житомирського державного університету імені Івана Франка, що стверджується довідкою вищезазначеного навчального закладу від 23.05.2019 року №2978 (а.с.3). Закінчення навчання в червні 2022 року.

Позивачка перебуває у скрутному матеріальному становищі та не може в повній мірі надати самостійно відповідну допомогу сину, відповідач матеріально сину не допомагає, хоча має таку можливість та може утримувати свою повнолітнього сина ОСОБА_3 , який навчається.

Згідно зі ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного зв`язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв`язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов`язання, пов`язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає.

При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст. 182, 200 СК України).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В даному випадку суд вважає, що повнолітня дитина дійсно потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням, а відповідач відмовляє в наданні такої допомоги, хоча має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання до закінчення навчання.

Враховуючи вищенаведене а також те, що відповідач має можливість утримувати свого сина ОСОБА_3 до закінчення навчання, оскільки останній навчається, не має змоги працювати, несе витрати пов`язані з навчанням, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу синові, однак ухиляється від обов`язку, як батько допомогти повнолітній дитині, яка потребує допомоги закінчити навчальний заклад і здобути професію, а тому кошти на утримання сина ОСОБА_3 до закінчення його навчання у навчальному закладі, слід стягнути в примусовому порядку та у розміри передбаченому ст.182 СК України, щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

А згідно до ст.81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 цього Кодексу, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись: ст.ст.8, 21, 55, 63 Конституції України, 7,12,13,81,141,258,259,263-265,273,279,280-289,354,355 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191, 198, 199, 200 СК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на його утримання в розміри 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 25.06.2019 року та на період навчання і до закінчення навчання ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., які перерахувати на р/р 6460, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37937308, отримувач: УК у Олевському районі/Олевськ.р-н/22030101, код класифікації доходів бюджету - 22030101, МФО - 899998, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд цивільної справи Олевським районним судом Житомирської області відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: В. В. Волощук