УХВАЛА

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 465/6560/15-ц

провадження № 61-23753св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя - доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Львівська міська рада,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про спонукання до вчинення дій та визнання права за касаційними скаргами Львівської міської ради та заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду міста Львова від 23 жовтня 2015 року у складі судді Ванівського Ю. М. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2017 року у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Львівської міської ради та просила зобов`язати Львівську міську раду надати їй дозвіл на перепланування підвального приміщення площею 23,9 кв. м в будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати Львівську міську раду надати їй дозвіл на перепланування нежитлових приміщень площею 147,8 кв. м, що розміщені у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_2 ; визнати за нею право власності на підвальне приміщення площею 23,9 кв.м в будинку АДРЕСА_2 ; визнати за неюправо власності на нежитлові приміщення площею 147,8 кв. м, що розміщені у внутрішньому дворі будинку АДРЕСА_2 .

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 23 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення площею 147, 8 кв. м в буд. АДРЕСА_2 . У задоволенні позову в іншій частині відмовлено

У липні 2017 року Львівська міська рада та заступник прокурора Львівської області, який діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційними скаргами, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2015 року і ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою Львівської міської ради, а ухвалою від 11 серпня 2017 року - за касаційною скаргою заступника прокурора Львівської області, який діє в інтересах держави в особі Львівської міської ради.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 травня 2018 року справу № 465/6560/15-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

У касаційній скарзі заступника прокурора Львівської області міститься клопотання, в якому він просить про час та місце розгляду справи повідомити Генеральну прокуратуру України та прокуратуру Львівської області.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому у задоволенні клопотання потрібно відмовити.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 34, 400, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про спонукання до вчинення дій та визнання права за касаційними скаргами Львівської міської ради та заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради на рішення Франківського районного суду міста Львова від 23 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06 липня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У задоволенні клопотання заступника прокурора Львівської області про повідомлення часу та місця розгляду справи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук