СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/569/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

12 червня 2019 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини без згоди та супроводу батька.

ІI. Описова частина

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Апеляційного суду м. Києва з клопотанням про визначення підсудності матеріалів її позовної заяви до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини без супроводу та згоди батька.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначила, що від шлюбу з колишнім чоловіком ОСОБА_2 мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що вона разом з дитиною проживає у м. Вінниця, в той час як Відповідач проживає на тимчасово окупованій території України в Автономній республіці Крим. Позивач стверджує, що Відповідач не цікавиться дочкою, не бере участі у її вихованні, утриманні та духовному розвитку.

Позивач вказує, що вона з неповнолітньою дочкою мають бажання влітку 2019 року відвідати родичів у м. Торез (Донецька область), а також планують подорожі за кордон з метою відпочинку та відвідування близьких родичів, що, очевидно, вимагає згоди обох батьків на перетин кордону.

Враховуючи неможливість отримання згоди батька, зв`язок з яким втрачено, що шкодить інтересам дитини, Позивач просить суд захистити права малолітньої ОСОБА_4 , надавши дозвіл на тимчасові виїзди її за кордон та на тимчасово окуповану територію без згоди її батька.

12 вересня 2018 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва підсудність позовної заяви визначено Солом`янському районному суду м. Києва.

13 вересня 2018 року автоматизованим розподілом судових справ між суддями головуючим в справі визначено суддю Коробенка С.В.

14 вересня 2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, а Позивачу надано строк на усунення недоліків.

24 вересня 2018 року через канцелярію суду Позивачем подана заява про усунення зазначених недоліків позову.

25 вересня 2018 року ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

14 січня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

12 червня 2019 року Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті «Судова влада».

Дослідивши матеріали справи, суд вирішив розглянути справу у заочному порядку згідно з положеннями ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, і від цих відносин у них народилася спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Встановлено, що станом на день розгляду справи ОСОБА_2 проживає на тимчасово окупованій території України в м. Ялта, АР Крим, а Позивач разом з дитиною проживає у м. Вінниця.

При цьому Позивач зазначає, що до початку проведення антитерористичної операції вони з дочкою проживали у м. Торез Донецької обл.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Частиною 2 ст. 141 Кодексу визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

14 квітня 2017 року Керівником антитерористичного центру при Службі безпеки України (Керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) було затверджено Наказ 222oг «Про затвердження Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей».

Відповідно до п.5.1.1 Наказу 222oг від 14 квітня 2017 року в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Згідно з абз.2 п. 5.1.2 Наказу 222oг від 14 квітня 2017 року виїзд з тимчасово неконтрольованої території громадян України які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження (паспорта), а також будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України «Про громадянство України» або статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Згідно з п.4 зазначених Правил виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, серед іншого:

- за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

- без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно з п. 7,8 Правил громадяни в`їздять в Україну без будь-яких обмежень. В`їзд/вхід на територію пункту пропуску громадян, які перетинають державний кордон, перебування у пункті пропуску та виїзд/вихід громадян з нього здійснюється за паспортними документами.

Судом береться до уваги, що сторони не перебувають у шлюбі, дитина проживає з Позивачем, перебуває на її утриманні, в той час як Відповідач ухиляється від своїх обов`язків щодо забезпечення належного відпочинку своєї дитини, підтримання нею зв`язків із родичами, які проживають в Донецькій області.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року - держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відтак, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки пересування дитини з України на територію проведення Операції об`єднаних сил (Донецька область), а також тимчасові виїзди дитини за кордон мають тимчасовий характер, відповідають її інтересам та бажанням, за своєю метою мають сприяти її загальному розвитку та оздоровленню.

Враховуючи задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати (судовий збір) в сумі 704,80 гривень.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Надати дозвіл на неодноразові тимчасові виїзди неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області, а також за межі України в період з 15 липня 2019 року до досягнення дитиною повноліття в супроводі матері ОСОБА_1 , без згоди батька дитини - ОСОБА_2 .

2.Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом справи, в сумі 704,80 гривень.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою Відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , тимчасове зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Болховітін ОСОБА_5 Анатолійович, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП на час розгляду справи не відомий.

Суддя :