УХВАЛА

09серпня 2019 року

м. Київ

справа № 727/7193/16-w

провадження № 61-14509ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року та на постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено, встановлено спосіб реалізації іпотечного майна шляхом проведення прилюдних торгів та задоволено вимоги позивача за рахунок продажу предмету іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 19 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 19 січня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року постанову Чернівецького апеляційного суду від 16 січня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року змінено в частині суми грошових коштів, яка підлягає стягненню за рахунок реалізації предмету іпотеки.

24 липня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року та на постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року, в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 порушила питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилалася на те, що копію постанови Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року отримано нею 29 червня 2019 року, а відтак строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, на підставі чого просить строк поновити.

Згідно вимог статті 390 ЦПК України касаційна скарга подається на судове рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини - з дня складання повного тексту.

З копії постанови суду вбачається, що повний текст складено 23 червня 2019 року. Строк на касаційне оскарження сплинув 23 липня 2019 року. Касаційну скаргу подано 24 липня 2019 року, тобто, поза межами встановленого законом строку. Копію постанови отримано скаржником 29 червня 2019 року, що підтверджується доданими до касаційної скарги копією конверта та роздруківкою з сайту АТ «Укрпошта».

З урахуванням вищенаведеного, заява ОСОБА_1 про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З копії постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру у вересні 2016 року.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше п`яти розмірів мінімальних заробітних плат.

Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» станом на 01 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1378 грн.

З судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що вимоги заявлялися щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а відтак ціна позову дорівнює розміру вартості предмету іпотеки, тобто 1 276 000 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви підлягав сплаті в суді першої інстанції судовий збір у розмірі 6890,00 грн (1378х5=6890).

За правилами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, скарги, тобто за подання касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 13780 грн (6890х200%=13780).

З урахуванням сплаченого скаржником судового збору у розмірі 2756 грн ОСОБА_1 необхідно доплатити 11024 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не надано оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом, або документи, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 рокузадовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2016 року та на постанову Чернівецького апеляційного суду від 20 червня 2019 рок залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш