Провадження №2-з/523/23/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ

24.07.2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, а саме:

- шляхом накладення арешту із забороною нотаріального оформлення у прийнятті спадщини на будинок за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , відчуження, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту на цей будинок, заборони здійснення різноманітних будівельних робіт стосовно вказаного спадкового майна.

Як видно із змісту вказаної заяви, ОСОБА_1 вказує на те, що до суду ним буде подано позовну заяву до ОСОБА_2 .

Заява обгрунтована тим, що для повного та всебічного викладення обставин справи, доручення необхідних письмових доказів та затвердження остаточної правової позиції у справі. Позивачу необхідний час, однак існує загроза продажу вищевказаного будинку.

Перевіривши матеріали заяви, приходжу до висновку, що заява підлягає поверненню виходячи з наступного.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Як визначено п.3,4 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

За вимогами ч.4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Заявник не надав доказів наміру на продаж спірного майна, особою в користуванні якої воно знаходиться.

Крім того, у порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заявником у заяві про забезпечення позову не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з нормами ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, встановлене свідчить про те, що заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст.149-153, 260,261,353 ЦПК України

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала складена 26.07.2019 року.

Суддя