Ухвала

01 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 296/3851/16-ц

провадження № 61-11618ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача 9 566 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 650 грн витрати на проведення товарознавчого дослідження.

Корольовський районний суд міста Житомира рішенням від 25 квітня 2018 року в задоволенні позову відмовив.

Житомирський апеляційний суд постановою від 11 грудня 2018 року рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 25 квітня 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» 9 566 грн майнової шкоди та 650 грн витрати за проведення судового автотоварознавчого дослідження. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

11 червня 2019 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що він не приймав участі в судовому засіданні апеляційного суду 11 грудня 2018 року, оскільки не отримував будь-яких повідомлень суду про слухання справи. Про оскаржувану постанову апеляційного суду він дізнався лише 30 травня 2019 року з телефонного дзвінка державного виконавця, а ознайомився з судовим рішенням в день його видачі 31 травня 2019 року, про що свідчить його заява від 31 травня 2019 року, яка міститься в матеріалах справи. Крім цього, в постанові апеляційного суду від 11 грудня 2018 року вказано про те, що його представник ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Однак, на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції (станом на 11 грудня 2018 року) адвокат Струкова Л. В. не зобов`язана була виконувати будь-які процесуальні дії щодо його представництва в суді чи інших органах влади, оскільки 25 липня 2018 року він розірвав укладений із ОСОБА_2 договір про надання правової допомоги від 09 листопада 2015 року. Також, апеляційним судом направлялися повідомлення на адресу, за якою він проживав лише до липня 2018 року, з 12 липня 2018 року він проживає за іншою адресою. Однак жодних доказів, що підтверджують дату отримання ним оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 грудня 2018 року саме 31 травня 2019 року заявником надано не було.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 27 червня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати докази, що підтверджують дату отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 грудня 2018 року саме 31 травня 2019 року, а також надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, та встановлено для виправлення вказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 40, заявник отримав вказану ухвалу 12 липня 2019 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 16 липня 2019 року, а саме квитанція про сплату судового збору та докази, що підтверджують дату отримання заявником оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 грудня 2018 року - 31 травня 2019 року, а саме: копія супровідного листа апеляційного суду від 17 грудня 2018 року про направлення копії оскаржуваної постанови апеляційного суду; копії поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 079 з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та рекомендованого повідомлення від 18 грудня 2018 року; копія заяви до районного суду від 31 травня 2019 року про видачу копії оскаржуваної постанови апеляційного суду від 11 грудня 2018 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 9 566 грн та витрат на проведення товарознавчого дослідження в розмірі 650 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Касаційна скарга містить аргументи щодо ігнорування апеляційним судом правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, що суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності та яка є обов`язковою до застосування.

Аргументи касаційної скарги свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, для розгляду справи судом касаційної інстанції, а тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржуване у ній судове рішення підлягає перегляду в касаційному порядку.

Крім цього, касаційна скарга містить аргументи щодо неповідомлення ОСОБА_1 апеляційним судом про дату, час і місце судового засідання, у зв`язку з чим відповідно до вимог частини першої статті 411 ЦПК України викладені у касаційній скарзі доводи підлягають перевірці.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Разом із цим, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про зупинення виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що він на сьогоднішній день ніде офіційно на будь-якому підприємстві, установі чи організації не працює. При неможливості працевлаштуватися він змушений заробляти кошти на існування для себе та своєї сім`ї як фізична особа-підприємець, має у власності автомобіль «Hyundai», 2008 року випуску, який використовує у своїй господарській діяльності. Несплата ним 13 661 грн призведе до арешту його власності, зокрема вказаного автомобіля та квартири, в якій він проживає із сім`єю з липня 2018 року, що в свою чергу призведе до заподіяння шкоди правам та інтересам його та його сім`ї, оскільки є очевидним зупинення його підприємницької діяльності та неможливості забезпечувати надалі сім`ю коштами для існування. В разі задоволення його касаційної скарги для відновлення його стану потрібно буде прикласти немало зусиль щодо повернення сплачених коштів, в тому числі й з можливим зверненням до суду про їх стягнення, що в свою чергу призведе до погіршення його психоемоційного, морального стану та майнових збитків, а у разі виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду його права, свободи та інтереси будуть порушені, адже буде виконано рішення без врахування його права на касаційне оскарження цього рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи, що заявником не наведено обґрунтованих підстав для зупинення виконання судового рішення, а також не надано доказів на їх підтвердження, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, у задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Житомирського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року.

Витребувати із Корольовського районного суду міста Житомира цивільну справу № 296/3851/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 11 грудня 2018 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев