ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/842/18
Провадження № 22-ц/4820/1590/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Журбіцький В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 3 липня 2019 року (суддя Гавриленко О.М.) про задоволення подання старшого державного виконавця Нетішинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про оголошення розшуку боржника,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 3 липня 2019 року оголошено розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розшук доручено Нетішинському відділенню поліції Славутського відділу поліції ГУ НП у Хмельницькій області.

Копію ухвали направлено Нетішинському відділенню поліції Славутського відділу поліції ГУ НП у Хмельницькій області, для виконання.

Не погоджуючись з цією ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Нетішинського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Патерухи І.В. про розшук боржника ОСОБА_1 .

Вважає вказану ухвалу передчасною, безпідставною та такою, що прийнята при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що він як відповідач у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину, у якій за результатами розгляду позову постановлено заочне рішення, жодного разу не отримав судової кореспонденції у зв`язку з тим, що з моменту пред`явлення ОСОБА_2 позовної заяви та протягом часу розгляду позову він перебував за межами України, що підтверджується відмітками у паспортному документі про перетин кордону. В той же час аліменти сплачував у розмірі, визначеному судовим рішенням на момент виїзду за межі України.

Крім того, постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів у збільшеному розмірі на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , де також проживають батьки боржника та його брат ( АДРЕСА_1 ), не надходило. Судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було встановлено, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження.

Апелянт також зазначає, що підставою оголошення розшуку боржника є акт державного виконавця від 15 травня 2019 року. Складений акт апелянт вважає формальним, складеним виключно зі слів самого стягувача ОСОБА_2 . В акті державним виконавцем не конкретизовано, які саме особи проживають за адресою АДРЕСА_1 - за адресою місця реєстрації боржника. Відсутні в акті й відомості про понятих. Як зазначає апелянт, у вказаній вище квартирі проживають батьки боржника та його брат, на підтвердження чого до апеляційної скарги надав відповідні документи.

В апеляційній скарзі також зазначено, що в порушення ч. 2 ст. 438 ЦПК України суд першої інстанції не витребував від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку та помилково дійшов висновку про те, що місце перебування боржника ОСОБА_1 на даний час невідоме і відсутні будь-які відомості про його місцезнаходження.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Згідно з ч.1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п.1 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту від 2 квітня 2012 року № 512/5, ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України від 2 червня 2016 року N1404-VIII «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 4 розділу IХ Інструкції за неможливості з`ясування місцезнаходження боржника державний виконавець звертається з поданням до суду про розшук боржника.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що з 18 лютого 2019 року на виконанні у Нетішинському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження №58410877 з виконання виконавчого листа №2/679/380/2018 від 6 грудня 2018 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2018 року до його повноліття (а. с. 3-11).

Рішення суду не виконується, боржник неодноразово викликався до відділу примусового виконання рішень для сплати заборгованості.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради №27/01-21-1794/19 від 3 червня 2019 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою, яка зазначена у виконавчому листі: АДРЕСА_1 (а. с. 3, 10).

Згідно довідки про склад сім`ї виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 11 липня 2019 року за адресою у АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , брат ОСОБА_6 (а. с. 34).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на праві власності ОСОБА_1 належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 , з 22 серпня 2003 року (а. с. 36).

17 травня 2019 року державним виконавцем складено акт, з якого вбачається, що в процесі примусового виконання виконавчого провадження старшим державним виконавцем Патерухою І.В. здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_1 , в ході якого встановлено, що боржник за названою вище адресою не проживає, місце його фактичного знаходження невідоме (а. с. 5).

На момент складання подання ОСОБА_1 заборгованість сплачена не була.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця Нетішинського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про оголошення розшуку боржника суд виходив з того, що на даний час боржником в добровільному порядку рішення суду не виконується, місце місцезнаходження його невідоме.

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд погоджується.

З огляду на вказані обставини та положення чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення подання та оголошення у розшук боржника ОСОБА_1 , який добровільно рішення суду про стягнення аліментів не виконував, дані про його місце проживання чи місце роботи - були невідомі.

Посилання апелянта, що він як відповідач у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину, у якій за результатами розгляду позову постановлено заочне рішення, жодного разу не отримав судової кореспонденції у зв`язку з тим, що з моменту пред`явлення ОСОБА_2 позовної заяви та протягом часу розгляду позову перебував за межами України є необґрунтованим.

Боржник, відповідно до ст. 19. Закону України "Про виконавче провадження", зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Тому при зміні місця проживання боржник повинен був повідомити виконавця про зміну місця проживання та роботи.

Не може бути підставою для скасування судового рішення посилання апелянта, що йому не направлялись постанови про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового рішення про стягнення аліментів у збільшеному розмірі на адресу реєстрації його місця проживання, де також проживають батьки боржника та його брат ( АДРЕСА_1 ). Аліменти з апелянта стягуються за виконавчим провадженням з 2012 року на підставі рішення суду від 29 листопада 2011 року.

Виконавчі дії, відповідно до ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обов`язковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

Тому посилання апелянта, що складений державним виконавцем акт від 15 травня 2019 року є формальним, складеним виключно зі слів самого стягувача ОСОБА_2 , в акті не конкретизовано, які саме особи проживають за адресою АДРЕСА_1 - за адресою місця реєстрації боржника, складений без понятих, є необґрунтованим.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 , в обґрунтування апеляційної скарги, не є підставами для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 3 липня 2019 року.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 3 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк