Справа № 134/330/19
Провадження № 22-ц/801/1301/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 рокуСправа № 134/330/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивіль-них справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Стадника І.М., Сопруна В.В.,

за участі секретаря судового засідання Куленко О.В., представника скаржника, відповідача Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької об-ласті адвоката Нестерук М.І., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду ци-вільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Голубецької сільської ради Крижопільського

району Вінницької області про стягнення заборгованої заробітної плати,

за апеляційною скаргою голови Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_3 на рішення Крижо-пільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року, ухвалене в приміщенні суду в смт. Крижопіль Вінницької області за головування судді Зарічанського В.Г., повний текст якого виготовлений 22 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася у Крижопільський районний суд Вінницької області з позовом до Голубецької сільської ради Крижопільсь-кого району Вінницької області про стягнення заборгованої заробітної плати, посилаючись на наступні обставини. Згідно наказу від 28 жовтня 2014 року № 33 позивачка прийнята на посаду помічника вихователя дошкільного навчаль-ного закладу (далі ДНЗ) «Ромашка» с. Голубече Крижопільського району Він-ницької області, з цієї посади не звільнена по даний час. Стосовно ДНЗ «Ро-машка» мали місце судові рішення, якими відповідача зобов`язано відновити його роботу, але заклад так і не працює, а ОСОБА_1 не отримує заробітну плату. За період з 28 жовтня 2014 року по 28 березня 2019 року заборгованість склала 221 169,00 гривень, яку ОСОБА_1 просила суд стягнути на свою ко-ристь з відповідача у справі ( а. с. 1 ).

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року провадження у справі за вимогою ОСОБА_1 про стягнення забор-гованої заробітної плати за період з 28 жовтня 2014 року по 26 вересня 2016 ро-ку закрите на підставі пункту третього частини першої статті 255 ЦПК України ( а. с. 63 ).

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квіт-ня 2019 року позов задоволений частково, з Голубецької сільської ради Крижо-пільського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 стягнуто 103 339,00 гривень заборгованої заробітної плати, на користь держави 368,64 гривень судового збору. У решті позовних вимог відмовлено. Додатковим рі-шенням цього ж суду від 05 червня 2019 року з Голубецької сільської ради Кри-жопільського району Вінницької області на користь держави стягнуто 1033,00 гривні судового збору ( а. с. 64-66, 73 ).

Не погоджуючись з ухваленим 19 квітня 2019 року рішенням суду першої інстанції, голова Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінниць-кої області Коваль О.В. оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь сільської ради 7100,00 гри-вень витрат на правничу допомогу, та судові витрати зі сплати судового збору ( а. с. 6972 ). Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунто-ваним, ухваленим з порушенням норм чинного законодавства внаслідок непов-ного встановлення обставин, що мають значення для об'єктивного вирішення справи, неправильного встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильного дослідження доказів у справі.

25 липня 2019 року до апеляційного суду надійшов відзив представника по-зивачки адвоката Ломаченського В.П. на апеляційну скаргу Голубецького сільського голови ОСОБА_3 , де наголошується на неоспорюваній наявності трудових відносин між ОСОБА_1 та ДНЗ «Ромашка», а відтак і її праві на отримання заробітної плати, стягненні її заборгованості. Сторона позивачки підкреслює, що Голубецька сільська рада як засновник ДНЗ «Ромашка» здійс-нює фінансування цього дошкільного закладу. Стягнення заборгованої зарплати має бути вчинено саме з сільської ради. Ця обставина встановлена постановою Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 134/1579/15ц. Адвокат по-зивачки просить апеляційну скаргу сільського голови залишити без задоволен-ня, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області адвоката Нестерук М.І., дослідивши матеріали справи, проаналізував-ши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтова-ність оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є законним, обґрунтованим, ухваленим на підставі встановлених судом фактичних обставин, що мають місце у даній справі, та доказів, представлених суду її учасниками.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що з 28 жовтня 2014 року позивачка працює на посаді помічника вихователя дошкільного навчального закладу «Ромашка» с. Голубече Крижопільського ра-йону Вінницької області. 12 вересня 2014 року 32 сесією 6 скликання Голубець-кої сільської ради прийнято рішення № 770-32/2014 «Про ліквідацію ДНЗ «Ро-машка» с. Голубече шляхом утворення комунального закладу ясла-садок комбі-нованого типу «Калина» Голубецької сільської ради».

Постановою Крижопільського районного суду від 15 квітня 2015 року, зали-шеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2015 року, вказане рішення сільської ради визнано протиправним та скасовано. Рішенням 39 сесії 6 скликання Голубецької сільської ради від 29 травня 2015 року повторно вирішено питання про ліквідацію ДНЗ «Ромашка» с. Голубече. Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, зазначене рішення сільської ради визнано протиправним і скасовано. Рішення суду щодо відновлення робо-ти ДНЗ «Ромашка» фактично не виконане, що також не заперечується відпові-дачем у справі.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року провадження в справі за вимогами позивачки про оплату заборгова-ної заробітної плати за період з 28 жовтня 2014 року до 26 вересня 2016 року закрито у зв`язку з їх вирішенням по суті рішенням Апеляційного суду Він-ницької області від 02 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року у справі № 134/827/16-ц.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції, виходив з того, що Голубецька сільська рада Крижопільського району Вінниць-кої області не виконала постанову Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 квітня 2016 року, порушуючи таким чином право позивачки на працю та одержання винагороди, гарантоване їй статтею 43 Конституції Украї-ни. Позивачка із займаної посади не звільнена, трудові відносини з ДНЗ «Ро-машка» не припинені, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення із сільської ради як засновника Дошкільного навчального закладу «Ромашка» с. Голубече Крижопільського району Вінницької області, що підтверджено судо-вими рішеннями, які набрали законної сили, заборгованість із заробітної плати у розмірі 103339,00 гривень за період з 27 вересня 2016 року до 19 квітня 2019 року.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні суду від 19 квітня 2019 року, колегія суддів апеляційного суду повністю пого-джується, оскільки вони є правильними, об'єктивними, зробленими з урахуван-ням усіх фактичних обставин справи; суд не помилився у застосуванні до спір-них правовідносин норм матеріального права, що їх регулюють, не порушив ви-мог процесуального законодавства.

Доводи скаржника у скарзі на рішення суду першої інстанції фактично зво-дяться до незгоди із висновком суду щодо необхідності стягнення саме із сільської ради заборгованості по заробітній платі, оскільки виплата заробітної плати позивачці повинна здійснюватися ДНЗ «Ромашка» с. Голубече, тобто за місцем її працевлаштування. Такі доводи скаржник обгрунтовує, зокрема, рі-шенням Апеляційного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року, зали-шеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду ци-вільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року, де вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі саме з ДНЗ «Ромаш-ка».

З доводами апеляційної скарги погодитися не можна, вони є необгрунтова-ними з огляду на наступне.

Статтею 13 Закону України «Про дошкільну освіту» визначено, що дошкіль-ний навчальний заклад є юридичною особою і діє на підставі статуту. Згідно з частиною третьою статті 16 Закону України «Про дошкільну освіту» рішення про створення, реорганізацію приватного дошкільного навчального закладу приймається засновником ( власником ) за наявності необхідної навчально-ме-тодичної та матеріально-технічної бази, педагогічних кадрів, а також з дотри-манням санітарно-гігієнічних норм, правил і стандартів за погодженням із від-повідним органом виконавчої влади з питань освіти та відповідним органом ви-конавчої влади з питань охорони здоров`я.

За статтею 49 постанови Кабінету Міністрів України від 12 березня 2003 ро-ку № 305 «Про затвердження Положення про дошкільний навчальний заклад» фінансово-господарська діяльність дошкільного навчального закладу прова-диться відповідно до законодавства та його статуту. Пунктом 1.5. Статуту до-шкільного навчального закладу «Ромашка» с. Голубече Крижопільського райо-ну Вінницької області визначено, що засновником дошкільного закладу є Голу-бецька сільська рада. Засновник або уповноважений ним орган здійснює фінан-сування дошкільного закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ре-монт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне об-слуговування дітей.

Разом із тим Статутом не визначено право ДНЗ «Ромашка» як юридичної особи мати свій розрахунковий рахунок і самостійно здійснювати фінансові операції. Усі фінансові надходження, у тому числі від батьків або осіб, які їх за-мінюють; добровільні пожертвування і цільові внески фізичних і юридичних осіб, акумулюються на рахунках сільської ради. Посадовою інструкцією завіду-вача дитячим закладом визначено, що він не має права нараховувати і виплачу-вати заробітну плату.

Таким чином слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що заро-бітну плату на користь позтвачки необхідно стягувати саме із засновника до-шкільного навчального закладу - Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області.

При цьому колегією суддів апеляційного суду враховується висновок Вер-ховного Суду, викладений у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 134/1579/15-ц, де підтверджена правильність висновків судів першої та апеля-ційної інстанцій про те, що у спірних правовідносинах заборгованість по заро-бітній платі має стягуватися саме з Голубецької сільської ради Крижопільсь-кого району Вінницької області, що узгоджується зі Статутом ДНЗ «Ромашка», Законом України «Про дошкільну освіту».

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і засто-суванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо за-стосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В силу положень частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встанов-лені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що позивачка повторно звер-нулася з позовною заявою до неналежного відповідача безпідставні, оскільки ДНЗ «Ромашка», хоч і є юридичною особою і діє на підставі Статуту, однак у ньому відсутнє визначене право ДНЗ «Ромашка» мати свій розрахунковий ра-хунок і самостійно здійснювати фінансові операції та встановлено, що заснов-ник або уповноважений ним орган здійснює фінансування дошкільного закла-ду, а усі фінансові надходження ДНЗ «Ромашка» акумулюються на рахунках сільської ради. В матеріалах справи наявні копії угод про передачу коштів з ра-йонного бюджету Крижопільської районної ради до сільського бюджету Голу-бецької сільської ради на фінансування різних сфер, в тому рахунку і фінансу-вання дошкільної освіти. Відтак безпосереднє фінансування ДНЗ «Ромашка» здійснюється його засновником Голубецькою сільською радою, а тому саме остання і є належним відповідачем у справі.

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, об-числена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якос-тей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприєм-ства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на опла-ту праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 115 КЗпП України чітко визначені строки виплати заробітної пла-ти.

У частині другій статті 233 КЗпП України зазначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позо-вом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином суд першої інстанції, врахувавши наведені норми матеріаль-ного права та обставини, встановлені при розгляді цієї цивільної справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_4 невиплаченої заробітної плати за період з 27 вересня 2016 року до 19 квітня 2019 року, вірно визначивши її розмір у сумі 103 339,00 гривень.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із виснов-ком суду першої інстанцій, містять власне тлумачення апелянтом вимог чин-ного законодавства та характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження під час апеляційно-го перегляду справи, вони не спростовують правильності висновків суду пер-шої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні від 19 квітня 2019 року, не дають підстав визнати це рішення ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунту-вання своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними за-лежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, тра-диції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок стосовно подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних сво-бод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ( Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року ). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстан-ції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та пе-ревіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах до-водів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статтею 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Оскільки апеляційна скарга підлягає зали-шенню без задоволення, то понесені судові витрати покладаються на учасника справи, який звернувся з апеляційною скаргою.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу голови Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_3 залишити без задо-волення.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Голубець-кої сільської ради Крижопільського району Вінницької області про стягнення заборгованої заробітної плати залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 серпня 2019 року.

Суддя-доповідач Т.О. Денишенко

Судді І.М. Стадник

В.В. Сопрун