Справа № 682/2084/19
Провадження № 2-о/682/84/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.

за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особи - Берездівська сільська рада Славутського району,

в с т а н о в и в:

12.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Заяву обґрунтовує тим, що в 2018 році померла її тітка ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Бажаючи прийняти спадщину після смерті тітки, заявник звернулася до нотаріальної контори, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В зв`язку з наведеним просить суд встановити факт постійного проживання з ОСОБА_3 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні заявник та її представник подану заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи Берездівської сільської ради Славутського району, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до даних копії свідоцтва про смерть від 13.09.2018 серії НОМЕР_1 , виданого Берездівською сільською радою Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно даних заповіту від 03.07.2017 року, посвідченого старостою Манятинської сільської ради ОСОБА_4 , ОСОБА_3 все належне на день смерті їй майно заповіла на корись ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповіддю нотаріуса від 04.04.2019 № 305/02-14 ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , в зв`язку пропуском останньою строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.5).

Згідно довідки Берездівської сільської ради Славутського району від 03.07.2019 ОСОБА_3 , 1929 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована та проживала з адресою АДРЕСА_1 . З нею разом без реєстрації проживала ОСОБА_1 (а.с.8).

Допитані у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив, що заявник дійсно постійно проживала в АДРЕСА_1 з 2016 року, оскільки доглядала свою тітку ОСОБА_3 ..

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина перша ст.315 ЦПК України містить перелік фактів, які можуть бути встановлені судом.

Як пояснив в судовому засіданні заявник факт постійного проживання з ОСОБА_3 їй необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину оскільки вона є єдиним спадкоємцем за заповітом.

Оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем матиме юридичні наслідки, встановлення вказаного юридичного факту не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, що підтверджено дослідженими у справі доказами, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 76, 293, 294, ст. 315, 319, 352, 354, 355, -ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.