"16" серпня 2019 р.
Ленінський районний суд м. Харкова
16 серпня 2019р. Справа №642/3386/19 Провадження №2/642/1208/19
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.;
За відсутності позивача ОСОБА_1 , яка заявила про розгляд справи за її відсутності, відповідача ОСОБА_2 повідомленої про день та час розгляду справи;
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, -
Позивач заявляє позовні вимоги, а саме: Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням з реєстрації в будинку АДРЕСА_1 .
В мотивуванні змісту позовних вимог позивач вказав, вона є власником 6/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 15 грудня 2000 року.
В будинку зареєстровані позивачка та відповідач ОСОБА_2 , яка являється жителькою з окупованої території і навчалась Харківському Університеті ім.. Каразіна. Позивачка зареєструвала відповідачку за її проханням на недовгий час 25 травня 2018 року.
Відповідач не проживає в будинку з самого початку реєстрації. Не сплачує комунальні платежі. В останній час вона не виходить на зв`язок.
Відповідачка більше року не живе в будинку, її речей в домі немає, комунальних платежів не сплачувала і не сплачує.
Те, що відповідач дійсно не проживає в спірному будинку підтверджують свідки: ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 ОСОБА_5 , - АДРЕСА_1 .
Тому позивачка заявляє позовні вимоги.
Відповідач відзиву стосовно позовних вимог не надав.
Позивач на позові наполягав, що вказала в заяві в наданої суду, що визнала третя особа зазначивши в заяві наданою суду..
Судом встановлено наступні факти та обставини:
Позивачки на праві власності належить 6/100 частин будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 15 грудня 2000 року.
В будинку за вказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2 .
Відповідач не проживає в будинку з самого початку реєстрації. Не сплачує комунальні платежі.
Відповідачка більше року не живе в будинку, її речей в домі немає, комунальних платежів не сплачувала і не сплачує.
З вини відповідачки, позивачка в повній мірі позбавлена реалізовувати всі права власника та виконувати обов`язки, а також позбавлена можливості оформити субсидію на належну їй частину житлового будинку.
Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, суд вважає:
Частиною 1 статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно статті 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 64, 150. 156 ЖК УРСР. слід дійти висновку, що положення статей 383. 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150. 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16).
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Тому, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням є належним способом захисту мої порушених прав.
Отже, заявлені позовні вимоги в частині визнання особи втративши право користування житловим приміщенням обґрунтовані допустимими доказами, та відповідають вимогам вказаного закону.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюються протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права на користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Крім того, як зазначено у п. 34 Постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72, 116, 156 ЖК УРСР: стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Проте, позивач заявляє вимоги до відповідача про обов`язок зняти з реєстрації відповідача за вказаною адресою.
Статтею 4 ЦПК України визначено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вказана норма закону передбачає заявлені вимог до особи яка порушує або не визнає право іншої особи. Але позивачка заявляє вимог до відповідача в обов`язок якого не входить проводити реєстрацію або зняття з реєстрації.
Підстави позовних вимог щодо статей 401, 402, 405 ЦК України є підставою реалізації прав позивача за статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, N 1382-IV, визначено:
Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином на підставі встановлених обставини позовні вимоги в частині визнання особи втративши право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а у зв`язку з визнання особи втративши право користування житловим приміщенням підлягає скасуванню реєстрація фізичної особи. Отже, вимоги щодо зобов`язання зняти з реєстраціє відповідача заявлені до неналежно особи, т.я. в обов`язок відповідача не входить проведення зняття з реєстрації.
Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768грн. 40 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв