Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/333/19
Провадження по справі № 2/281/104/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Нечуй Б.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12.12.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір оренди № 1848 нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 30,2 кв. м. на першому поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Головного управління статистики у Житомирській області та належить до сфери управління Державної служби статистики України (далі - договір). Зазначений договір укладений строком на 2 роки 364 дні, з 12.12.2016 до 10.12.2019 включно. Відповідно до п. 5.3 договору ОСОБА_1 зобов`язалася своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату визначену за договором.

Однак, свої зобов`язання за договором ФОП ОСОБА_1 не виконувала належним чином, у зв`язку із чим 24.04.2017 вказаний договір оренди було припинено шляхом відмови орендодавця від договору у зв`язку із несплатою орендарем орендної плати протягом 3-х місяців підряд. Станом на 05.03.2019 заборгованість за договором становить 2445,02 грн., з яких: 2361,96 грн. - борг по орендній платі; 59,44 грн. - нарахована пеня, 23,62 грн. - штраф. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість за договором оренди № 1848 від 12.12.2016.

25.04.2019 ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 11.05.2019. У встановлений строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств,їх структурних підрозділів та нерухомого майна,а також майна,що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності; державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні; підприємства, установи та організації щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

Фізична особа, яка бажає укласти договір оренди державного майна з метою використання його для підприємницької діяльності, до укладення договору зобов`язана зареєструватись як суб`єкт підприємницької діяльності.

Особливості оренди майна для здійснення підприємницької та іншої діяльності громадянами та юридичними особами іноземних держав та особами без громадянства визначаються законодавством України.

Судом встановлено, що 12.12.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір оренди № 1848 нерухомого майна, що належить до державної власності (а. с. 4-6).

12.12.2016 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області передано ФОП ОСОБА_1 в строкове платне користування нерухоме майно-нежитлове приміщення площею 30,2 кв.м на першому поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Головного управління статистики у Житомирській області, належить до сфери управління Державної служби статистики України та знаходиться за адресою: вул. Коротуна, 1, м. Коростень, реєстраційний номер АААДЕЕ883, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності (а. с. 7).

Договір оренди укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 12.12.2016 до 10.12.2019 включно (п. 10.1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМ України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить 1207,95 грн, без ПДВ, за базовий місяць оренди - липень 2016 року. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2016 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за 2016 рік.

Згідно п. 3.6. орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМ України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов`язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з п. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В судовому засіданні встановлено, що ФОП ОСОБА_1 допущені порушення зобов`язання за договором оренди № 1848 від 12.12.2016 і станом на 05.03.2019 вона має заборгованість по орендній платі 2445,02 грн., яка складається з: 2361,96 грн. - борг по орендній платі; 59,44 грн. - нарахована пеня; 23,62 грн. - штраф (а. с. 9-11).

20.04.2017 за підписом заступника начальника регіонального відділення направлено ФОП ОСОБА_1 інформаційний лист, щодо відмови від договору оренди державного майна (а. с. 13).

31.05.2017 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області направлено ФОП ОСОБА_1 претензію щодо добровільної сплати не отриманої державою орендної плати за вказаним договором (а. с. 12).

Однак, відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження належного виконання зобов`язання та спростування суми заборгованості перед позивачем.

При цьому, суд враховує, що у відповідності до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету балансоутримувача у визначеному п. 3.6. договору у співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь термін прострочення орендарем виконання зобов`язання щодо перерахування орендної плати в терміни, встановлені п. 3.6. договору.

Крім того, відповідно до пункту 3.8. договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 59,44 грн., та штрафу в розмірі 23,62 грн.

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21.10.2015 в справі № 6-2003цс15 та постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі №366/1358/16-ц.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 23,62 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення пені в межах одного року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором оренди в розмірі 2361,96 грн., та пені в розмірі 59,44 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 326 ЦК України управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Пунктом 10.9. договору передбачено, що у разі припинення або розірвання договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю та балансоутримувачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 629 ЦК України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна», суд, -

ухвалив:

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області заборгованість з орендної плати в розмірі 2361 (дві тисячі триста шістдесят одна) грн. 96 коп. та пеню у розмірі 59 (п`ятдесят дев`ять)грн. 44 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, , 10008, м. Житомир, вул. С.Ріхтера, буд.20.

Повний текст рішення складено 26 липня 2019 року.

Суддя Б. П. Нечуй