Провадження №2/369/3987/19
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

09.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області

в складі: Головуючого судді - Медведського М.Д.,

за участю секретаря - Головатюк В.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Наконечного Віталія Леонідовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на земельну ділянку таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Наконечний Віталій Леонідович звернувся до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на земельну ділянку таким, що не підлягає виконанню, в якій просила вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі Постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича від 15.04.2019 р. у ВП № 58909088 про стягнення зі ОСОБА_1 основної винагороди у розмірі 427 189 (чотириста двадцять сім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 20 копійок, до якої внесено зміни Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 03.07.2019 року.

Свою заяву мотивувала тим, що ОСОБА_1 подано позовну заяву про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. від 20.07.2018 р. про звернення стягнення на земельну ділянку загальною площею 0,1600 га, кадастровий номер

НОМЕР_1 , розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 , яка належить на приватній власності ОСОБА_1 , таким що не підлягає виконанню.

Вказаний Виконавчий напис став підставою для відкриття приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Трофименком Михайлом Михайловичем (виконавчого провадження № 58909088 з його примусового виконання.

В межах вказаного виконавчого провадження було прийнято постанову про стягнення з Позивача основної винагороди приватного виконавця у розмірі 427 189,20 грн. до якої внесено зміни Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 03.07.2019 року.

Зазначена постанова, в свою чергу, стала підставою для відкриття приватним виконавцем Говоровим Павлом Володимировичем виконавчого провадження № 59472716 з її виконання.

В результаті, Третьою особою були винесені:

-Постанова про відкриття виконавчого провадження № 59472716 від 04.07.2019 р.;

-Постанова про арешт майна боржника від 04.07.2019 р. у ВП № 59472716, яким накладено арешт на: все рухоме та нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,16 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , у межах суми звернення стягнення 427 189,20 грн;

-Постанова про арешт коштів боржника від 05.07.2019 р. у ВП № 59472716, у межах суми звернення стягнення 427 189,20 грн;

-Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.07.2019 р. у ВП № 59472716, у межах суми звернення стягнення 427 189,20 грн.

Таким чином, фактично Виконавчий напис, потягнув за собою накладення арешту на майно, кошти Позивача та звернення стягнення на її пенсію ОСОБА_1 .

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 є пенсіонеркою, то відповідно зазначені вище обставини призведуть до реального стягнення коштів з Позивача за рахунок пенсії, яка є єдиним джерелом існуванням.

При цьому, Виконавчий напис, який не підлягає виконанню з підстав викладених у позовній заяві, не може тягнути за собою стягнення з Позивача винагороди приватного виконавця за примусове виконання такого Виконавчого напису, тому просив суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Так, частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши та дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч.3 цієї статті забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За змістом позовної заяви вбачається про оспорювання позивачем ОСОБА_1 виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. від 20.07. 2018 року.

Разом з тим, зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається, оскільки представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Наконечний В.Л. просить суд зупинити стягнення на підставі Постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича від 15.04.2019 р. у ВП № 58909088 про стягнення зі ОСОБА_1 основної винагороди у розмірі 427 189 (чотириста двадцять сім тисяч сто вісімдесят дев`ять) гривень 20 копійок, до якої внесено зміни Постановою про виправлення помилки у процесуальному документі від 03.07.2019 року, яка не є предметом оскарження у даному провадженні.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, , суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Наконечного Віталія Леонідовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко Михайло Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на земельну ділянку таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію цієї ухвали направити заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.Д. Медведський