ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року

м.Суми

Справа №592/13632/17

Номер провадження 22-ц/816/4017/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Орлов І. В. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі:

ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 592/13632/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2019 року (суддя Бичков І.Г., дата складання повного тексту рішення не зазначена) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про збільшення суми боргу, -

в с т а н о в и в :

27 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та, збільшивши вимоги заявою від 29 травня 2019 року, просила суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 821602 гривень. На обґрунтування позову зазначила, що відповідачка ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з братом ОСОБА_1 - ОСОБА_4 . Подружжя ОСОБА_5 за кошти, які належали позивачці, придбало будинок. Після розірвання цього шлюбу за договором займу від 28 липня 2006 року позивачка передала своєму брату - ОСОБА_4 20000 доларів США для подальшого облаштування будинку. Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 18 червня 2007 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 було стягнуто вказаний борг у перерахунку на національну валюту. Разом із судовими витратами сума стягнутої на користь позивачки заборгованості склала 102040 гривень. 26 серпня 2008 року будинок брата позивачки, який фактично був придбаний і відремонтований за кошти ОСОБА_1 , згорів, а ОСОБА_4 загинув у пожежі. Єдиним спадкоємцем померлого є його син - ОСОБА_3 , який успадкував 1/2 частину земельної ділянки та будинку батька, а інша 1/2 частина цього домоволодіння належить колишній дружині померлого - ОСОБА_2 . Оскільки за більш ніж 20 років позичені її покійному брату кошти знецінились, а відповідачі борг не повернули, то посилаючись на приписи статті 625 Цивільного кодексу України, позивачка просила здійснити перерахунок та стягнути борг у сумі 821602 гривні з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 29 травня 2019 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В апеляційній скарзі позивачка звертає увагу суду на те, що нею строк позовної давності не було пропущено, оскільки фактично нею пред`явлено не новий позов, а заявлено вимоги про перерахунок суми боргу, раніше стягнутого рішенням суду з відповідача ОСОБА_3 .

У судовому засіданні позивачка підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідачі просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 29 травня 2019 року без змін.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 липня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивачка передала своєму брату - ОСОБА_4 у борг грошові кошти у сумі 101000 грн, що за курсом Національного банку України на день посвідчення цього договору складало 20000 доларів США.

Згідно Договору купівлі-продажу від 27 січня 1999 року ОСОБА_4 придбав житловий будинок АДРЕСА_1 на приватизованій земельній ділянці, площею 438 кв.м.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 червня 2007 року позов ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики від 28 липня 2006 року задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на її користь 101000 грн боргу та 1040 грн судових витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 січня 2012 року замінено сторону виконавчого провадження з ОСОБА_4 на його спадкоємця - сина ОСОБА_3 для подальшого виконання виконавчого листа від 03 липня 2007 року, виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення боргу та судових витрат на користь ОСОБА_1 у розмірі 102040 грн. За виконавчим листом на користь позивачки із заробітної плати відповідача ОСОБА_3 здійснюються відрахування на погашення боргу за договором позики, стягнутого рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 червня 2007 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 16 жовтня 2013 року за колишньою дружиною померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель, що розташовані у АДРЕСА_1 .

Отже, у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 до його сина - ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, перейшов обов`язок по сплаті ОСОБА_1 стягнутих за рішенням суду із спадкодавця ОСОБА_4 грошових коштів у національній валюті у сумі 102040 гривень, а не суми позики у доларах США. Між позивакою та відповідачем ОСОБА_3 відсутні договірні правовідносини. Обов`язок відповідача ОСОБА_3 повернути суму боргу виник з моменту заміни сторони виконавчого провадження і лише у сумі 102040 гривень у межах виконавчого провадження. Відповідачка ОСОБА_2 у спірних правовідносинах не має жодних зобов`язань перед позивачкою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що заявлені позивачкою вимоги фактично зводяться до перерахунку суми позики за борговими зобов`язаннями на підставі ст. 625 ЦК України, які задоволені бути не можуть, оскільки договірні правовідносини припинились зі смертю позичальника. При цьому, стягнута сума боргу зі спадкоємця боржника - відповідача ОСОБА_3 , відраховується на користь позивачки у межах виконавчого провадження, а позовні вимоги до ОСОБА_2 заявлені як до неналежного відповідача.

Колегія суддів погоджується з правильністю таких висновків суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги про перерахунок суми боргу в розмірі 20000 доларів США по курсу Національного банку України у зв`язку з інфляційними втратами, суд першої інстанції правильно виходив з того, що після набрання законної сили рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 червня 2007 року у відповідача ОСОБА_4 виник обов`язок сплатити саме ту суму боргу та у тій валюті, яка вказана у цьому рішенні, тобто 101000 грн, оскільки позивачкою було визначено зобов`язання в національній валюті - гривні, а не в доларах США.

У боржника виник обов`язок виконати рішення суду, а у випадку його невиконання - додатково сплатити кредитору визначені ст. 625 ЦК України суми, як форми відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Проте, у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 до його спадкоємця - ОСОБА_3 перейшов лише обов`язок по сплаті ОСОБА_1 грошових коштів не в доларах США, а саме у національній валюті на суму 102040 грн (з урахуванням судового збору), стягнутих зі спадкодавця на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 червня 2007 року, яке підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів у солідарному порядку 821602 гривень боргу.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у позові. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту. Дата складання повного тексту постанови - 02 серпня 2019 року.

Головуючий (підпис) І.В.Орлов (суддя-доповідач)

Судді: (підпис) Т.А.Левченко

(підпис) С.Г.Хвостик