Ухвала

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 202/5859/17

провадження № 61-10866ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання кредитного договору та договорів поруки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2019 року звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у вищевказаній справі, яка подана з порушенням вимог статтею 390 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 15 липня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення ухвали, зокрема: запропоновано скаржнику подати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення з наданням відповідних доказів на підтвердження наведених ним обставин.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: заява про поновлення строку на касаційне оскарження.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки її представник отримав повний текст постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року лише 28 травня 2019 року. На підтвердження зазначених обставин надає копії заяв про ознайомлення зі справою та про видачу судового рішення від 24 травня 2019 року.

Розглядаючи указане клопотання Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Оскільки Верховний Суд позбавлений можливості перевірити доводи заявника про невиконання судом апеляційної інстанції визначного законом обов`язку щодо направлення копії повного тексту оскаржуваної постанови, тому ОСОБА_1 необхідно надати до суду докази на підтвердження указаних у клопотанні доводів (фотокопії зворотніх повідомлень, супровідних листів, довідок суду та ін).

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений в тому числі і за ініціативою суду.

З огляду на вищевикладене, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись частиною другою статті 127 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 22 серпня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков