Справа №489/2721/19
Провадження №2/489/1549/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна про визнання договору кіпівлі-продажу нерухомого майна дійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору №310 від 03.03.2001 року купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,1 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 40,7 кв.м., зареєстрований Універсальною товарною біржею «Фенікс» 03 березня 2001 року, зареєстрований в ММБТІ 12.03.2001 р. за №16573, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_5 , з іншого боку. Вказана квартира належала її покійному батькові, а позивач є єдиним спадкоємцем. На теперішній час вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Проти задоволення позову не заперечує.

Представник Миколаївської міської ради до суду не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Раніше квартира АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 68,1 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м, належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради 24.01.2001 року за №435-р, зареєстрованого в Миколаївському БТІ 21.02.2001 року №16573.

03 березня 2001 року на Універсальній товарній біржі «Фенікс» за номером 310 зареєстрований договір купівлі - продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,1 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 40,7 кв.м., зареєстрований Універсальною товарною біржею «Фенікс» 03 березня 2001 року, зареєстрований в ММБТІ 12.03.2001 р. за №16573, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_5 , з іншого боку.

Договір купівлі-продажу вказаних часток підписаний сторонами власноручно. До теперішнього часу ніхто із сторін ніяких вимог, щодо порушення їх прав, не заявили, ніякого спору, з цих питань, у сторін не виникло.

На час укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.

Позивач вказує, що після укладання договору сторонами були виконані умови договору.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_2 є батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5 , свідченням чого є свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка була придбана на товарній біржі.

Позивач, у встановлений законодавством строк, звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинської К.Т. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки до договір № 310 купівлі - продажу нерухомого майна від 03.03.2001 року нотаріально не був посвідчений.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відразу після укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна між сторонами, покупцем було зареєстровано право власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації, який на час виникнення спірних правовідносин мав повноваження реєстраційного органу.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у березні 2001 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обов`язки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої права як спадкоємця та прийняти спадщину, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений.

Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Миколаївської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна про визнання договору кіпівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір №310 від 03.03.2001 року купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,1 кв.м., яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 40,7 кв.м., зареєстрований Універсальною товарною біржею «Фенікс» 03 березня 2001 року, зареєстрований в ММБТІ 12.03.2001 р. за №16573, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з одного боку, та ОСОБА_5 , з іншого боку.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , остання відома адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Миколаївська міська рада, місце знаходження: м.Миколаїв, вул..Адміральська, 20.

Третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська Катерина Тарасівна, місце знаходження: АДРЕСА_5

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «20» серпня 2019 року.