Номер провадження: 22-ц/813/2431/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся представник ПАТ «ОТП Банк» з позовною заявою про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки. В обгрунтування позовної заяви зазначає, що 14.02.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого відповідачеві було надано кредит в розмірі 110 000,00 доларів США, та з метою забезпечення виконання якого 14.02.2008 року між банком та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно: трьох кімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності. У звязку з не виконанням позичальником своїх зобовязаннь за кредитним договором, ПАТ «ОТП Банк» був змушений звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості, та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.03.2016 року було вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 2 560 765,70 грн., судові витрати у розмірі 19 205, 50 гривень. Рішення набрало законної сили, було надано виконавчий лист на примусове виконання до другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ та 12.06.2018 року за зверненням стягувача було отримано відповідь, що виконавче провадження за вказаним виконавчим листом відкрите, вільного майна від обтяжень в ОСОБА_3 не має, що робить неможливим стягнення заборгованості з боржника. Тому позивач просить суд стягнути на предмет іпотеки трьохкімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 на праві власності, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна на рівні не нижче звичайних ринкових цін з метою задоволення вимог ПАТ «ОТП Банк» в загальній сумі 809 161,00 гривень (а.с.2-5).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року було відкрито провадження по вказаній цивільній справі та справу призначено до розгляду (а.с.53-54).

30 жовтня 2018 року до Апеляційного суду Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказану ухвалу про відкриття провадження, в обгрунтування якої апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено обставини, що впливають на визначення підсудності даної цивільної справи, а саме станом на 07.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 , також апелянт вказує, що оскаржувану ухвалу було отримано лише 10 жовтня 2018 року, про що свідчить бланк рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у звязку з чим, просить суд скасувати оскаржувану ухвалу (а.с.62-65).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (а.с.83-84) та ухвалою від 19 грудня 2018 року цивільну справу було призначено до розгляду (а.с.85).

Після ліквідації Апеляційного суду Одеської області в порядку повторного автоматизованого розподілу судової справи після створення нового суду справа розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (а.с. 88-89).

В судове засідання з`явились апелянт ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 подала клопотання про оголошення перерви, так як не отримувала судову повістку та про дату судового засідання дізналась від сина, тому не мала змоги звернутись за правовою допомогою. Клопотання було відхилено, в зв`язку з тим, що слухання справи вже неодноразово відкладалось, а інший співвідповідач, який є родичем сторони, приймав на себе обов`язок повідомити та мав можливість, як ініціатор процесу передати відповідні копії завчасно. Крім того, враховувалось, що питання по суті спору не вирішується, а здійснюється перевірка процесуального рішення про відкриття провадження по справі, яке розпочалось 17 грудня 2018 р.

Представник позивача ПАТ «ОТП Банк» про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Згідно ч.4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників провадження, які з`явились, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що цивільна справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси згідно ст. 30 ЦПК України, оскільки ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовними вимогами стосовно стягнення на предмет іпотеки, тобто позовні вимоги в даному випадку стосуються саме нерухомого майна та на такий спір розповсюджуєтся вимога процесуального закону про правило виключної підсудності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2018 року ПАТ «ПАТ ОТП Банк» звернулося до суду з метою захисту свої порушених прав, з вимогою звернути стягнення за договором іпотеки (майнової поруки) № PML-502/019/2008, посвідченим 14.02.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В., зареєстрований в реєстрі за № 801, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, на квартиру загальною площею 68,8 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, позовні вимоги Банку стосуються саме звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки та належить відповідачу на праві власності.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 42 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних суддів та визначення підсудності цивільних справ», для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна встановлена виключна підсудність. Крім того, в п. 41 зазначеної постанови міститься положення, стосовно якого перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, проте місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

Відповідно до договору іпотеки № PML-502/019/2008 від 14.02.2008 року року укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 предметом іпотеки є квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яка належить відповідачу на праві власності, відповідно до витяга №17286296 від 08.01.2008 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно, де власником значиться ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2007 року (а.с. 26-28). Беручи до уваги те, що предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки та враховуючи місце знаходження даного майна в Приморському районі міста Одеси, в даному випадку судом першої інстанції правильно було застосовано виключну підсудність та вирішено, що зазначена справа відноситься до територіальної юрисдикції Приморського районного суду м. Одеси.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді зазначеної цивільної справи, зважаючи на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була постановлена із дотримання норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року про відкриття провадження залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2019 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк