Справа № 731/341/19
Провадження № 2/731/139/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 серпня 2019 року суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Семенченко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

До Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла зазначена позовна заява.

Вивчивши матеріали справи, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти

Однак, в порушення наведених вимог у позовній заяві позивачка замість адреси відповідача ОСОБА_2 вказала адресу офісу адвоката Тимошенка В.М., що вбачається з доданих до позову відповідей на його адвокатські запити.

Вказаний недолік є перешкодою для виконання судом вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та унеможливлює виклик відповідача в судове засідання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому копії документів повинні відповідати вимогам ст. 95 ЦПК України, а саме письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. У копіях письмових доказів повинно зазначатися про наявність в учасника справи або іншої особи оригіналу письмового доказу. Також учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Проте, в супереч цим вимогам позивач надала до суду копії письмових доказів, які не засвідчені належним чином, а також не зазначила про наявність у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, а відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону), який з 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Таким чином, при зверненні з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно (квартиру) позивач повинна сплатити 1 відсоток вартості зазначеної квартири, але не менше 768,40 грн. (1921,00 : 10 х 4) та не більше 9 605,00 грн. (1921,00 х 5).

До позовної заяви додано квитанцію про сплату позивачем судового збору в сумі 1 700,00 грн. Проте в позовній заяві відсутні відомості щодо ціни позову, а матеріали справи взагалі не містять належних доказів щодо обґрунтування сплаченої позивачем суми судового збору, що, в свою чергу, не дає суду можливості перевірити правильність суми сплаченого судового збору за позовом.

При цьому слід зазначити, що за змістом п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» обов`язок визначення вартості майна покладається на позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

При зверненні до суду позивачем не надано доказів неможливості встановлення дійсної вартості спірного майна (в тому числі неможливість, експертного дослідження, тощо), крім цього відсутні посилання на вжиті заходи, які перешкоджають позивачу у його визначенні.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену фактичній (ринковій) вартості майна та надати підтвердження визначення дійсної її вартості на час розгляду справи, відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку майна, витяг з реєстру права власності на нерухоме майно з визначеною у них дійсною вартістю майна на момент розгляду справи, а також дійсна вартість майна може підтверджуватись висновком суб`єкта оціночної діяльності.

Враховуючи наведене, доцільно встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю залишити без руху.

Зазначені в ухвалі недоліки мають бути усунені позивачем протягом 10 (десяти) днів з дня вручення їй копії цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу що у випадку невиконання нею вимог ухвали, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Семенченко