Справа № 303/5902/18
Провадження № 22-ц/4806/1650/19
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

12 серпня 2019 року м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Куштан Б.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року (у складі судді Монич В.О.) за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга подана відповідачем не відповідає вимогам процесуального закону щодо строку оскарження рішення суду першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи, апеляційна скарга на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 січня 2019 р. подана 19.06.2019 р., що підтверджується вхідним штемпелем Закарпатського апеляційного суду на апеляційній скарзі.

Відповідач просить поновити строк на оскарження судового рішення. На обґрунтування указує, що суд не повідомляв відповідача про розгляд справи, оскільки така розглядалася у порядку спрощеного провадження. Копію рішення відповідач отримав 28 травня 2019 р. нарочно після того як дізнався від представника Банку про існування судового рішення. Поштові відправлення, які містяться у матеріалах справи відповідачем не отримувалися, за адресою на яку суд направляв поштову кореспонденцію відповідач не проживає.

Суд не може розцінювати вказані обставини як поважні причини пропуску строку для оскарження рішення суду першої інстанції із таких мотивів.

Як видно з матеріалів справи суд першої інстанції надсилав відповідачеві копію ухвали про відкриття провадження і копію позовної заяви з додатками (а.с.41-42), відповідач це не заперечує і подавав до суду першої інстанції заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром укласти угоду з адвокатом (а.с.47). Отже відповідач достеменно знав про існування судового провадження про стягнення із нього кредитної заборгованості.

Також із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції повідомляв відповідача про час і місце розгляду справи, у тому числі про судове засідання, яке відбулося 30 січня 2019 р. про що свідчить низка рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с.46, 51, 54, 58,). Відповідач не повідомляв суд про зміну місця свого проживання чи реєстрації, відтак суд направляв поштову кореспонденцію на останню відому адресу місця реєстрації відповідача.

Окрім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із якого вбачається, що відповідач отримав копію судового рішення 13 лютого 2019 р., (а.с.64) зворотного відповідачем не доведено.

Отже, суд першої інстанції вживав усіх належних процесуальних заходів задля інформування сторін, у тому числі відповідача, про розгляд справи та прийняте судове рішення за наслідками розгляду справи.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13).

Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими непереборними обставинами.

Із огляду на практику Європейського суду з прав людини (а саме: рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03))вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається указувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають уживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За змістом ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі наділені не лише процесуальними правами, вони зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга продана протягом тридцяти днів із дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч.ч.2,3,4 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, у порядку встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За наведених обставин відповідачем має бути подано заяву з указівкою інших поважних підстав пропущення строку на оскарження рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 січня 2019 р.

Якщо вказані заявником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, про що належить повідомити заявника та надати йому строк протягом десяти днів із дня вручення копії цієї ухвали для подачі заяви з указівкою інших підстав пропущення процесуального строку на оскарження рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 185,354,357 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року (у складі судді Монич В.О.) за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без руху, про що повідомити заявника та надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення копії цієї ухвали.

2.Роз`яснити заявнику, що у випадку не виконання вимог ухвали у встановлений строк йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Суддя: Куштан Б.П.