Справа № 538/1255/19
Провадження по справі №6/538/38/19
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року

Лохвицький районний суду Полтавської області в складі головуючого судді Бондарь В.А., за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника заявника-боржника ОСОБА_1 адвоката Гордова Миколи Миколайовича про розстрочення виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.10.2004 року у справі № 2-937 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з 18.08.2004 року до повноліття дитини. 28.10.2004 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.06.2019 року № 22694604/2, складеного старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві - заборгованість боржника зі сплати аліментів перед стягувачем станом на 01.06.2019 року становила - 78 110,38 грн.

Відповідно до постанови від 04.07.2019 року старшого державного виконавця відділу про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника заборгованість останнього станом на 01.07.2019 року склала 73 546,31 грн.

Як пояснює представник заявника, 30.10.2015 року у боржника в іншому шлюбі з ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5 . З січня 2017 року батько боржника ОСОБА_6 захворів тяжкою хворобою. Боржником оплачувалася більша частина витрат, пов"язаних з лікуванням та утриманням хворого батька. При цьому, у боржника починаючи з липня 2014 року не було постійного місця роботи з регулярним отриманням заробітку.

Отже, вищевказані обставини істотно ускладнюють виконання рішення суду. Враховуючи розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла внаслідок виниклих обставин для боржника, сплатити її одразу не вбачається можливим.

Таким чином, представник заявника просить суд розстрочити на один рік виконання рішення Лохвицького районного суду від 27.10.2004 року у частині сплати наявної у боржника заборгованості зі сплати аліментів у такому порядку:

- щомісячно ОСОБА_1 сплачує на користь ОСОБА_7 по 2 500,00 грн. до моменту досягнення їх дитиною ОСОБА_3 повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ;

- щомісячно ОСОБА_1 сплачує на користь ОСОБА_7 по 5 000,00 грн. не пізніше останнього дня 11 місяця з моменту постановлення судом ухвали про розстрочення виконання вказаного рішення;

- залишок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 сплачує на користь ОСОБА_7 не пізніше останнього дня 12 місяця з моменту постановлення судом ухвали про розстрочення виконання вказаного рішення.

В судове засідання представник заявника не з"явився, подав заяву про підтримання заяви про розстрочення виконання рішення суду, справу просить розглядати без його участі.

Стягувач : ОСОБА_8 в судове засідання не з"явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечує проти розстрочення виконання рішення суду, надавши письмове заперечення.

Орган, який здійснює примусове виконання рішення суду - Дарницький РВ ДВС м. Києва, на розгляд справи не з"явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, рішенням Лохвицького районного суду Полтавської області від 27.10.2004 року у справі № 2-937 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з 18.08.2004 року до повноліття дитини. 28.10.2004 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 10.06.2019 року № 22694604/2, складеного старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві - заборгованість боржника зі сплати аліментів перед стягувачем станом на 01.06.2019 року становила - 78 110,38 грн.

Відповідно до постанови від 04.07.2019 року старшого державного виконавця відділу про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника заборгованість останнього станом на 01.07.2019 року склала 73 546,31 грн.

Як пояснює представник заявника, 30.10.2015 року у боржника в іншому шлюбі з ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5 . З січня 2017 року батько боржника ОСОБА_6 захворів тяжкою хворобою. Боржником оплачувалася більша частина витрат, пов"язаних з лікуванням та утриманням хворого батька. При цьому, у боржника починаючи з липня 2014 року не було постійного місця роботи з регулярним отриманням заробітку. Вказані обставини істотно ускладнюють виконання рішення суду. Враховуючи розмір заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла внаслідок виниклих обставин для боржника, сплатити її одразу не вбачається можливим.

Згідно зі ст. 129-1Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця, у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

В заяві представник ОСОБА_1 , як на підставу для розстрочення виконання рішення суду, посилається на складне матеріальне становище, народження в іншому шлюбі дитини, хворобу батька.

Однак, наведені підстави в силу ст. 435 ЦПК України не можуть бути підставами для розстрочення виконання рішення.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов`язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до заяви про розстрочення виконання рішення суду, заявником не було надано жодного доказу щодо наявності підстав, визначених ст. 435 ЦПК України.

Крім того,відповідно до таблиці розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.06.2019 року- заборгованість виникла не лише за 2015, 2017 роки, тоді як боржник посилається на обставини 2015 року та 2017 року.

Суд звертає увагу заявника, що складне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин, тому матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання.

Посилання на скрутне матеріальне становище ОСОБА_1 та надані докази на підтвердження вказаної обставини не дають суду змогу визнати їх слушними, оскільки не свідчать про істотне ускладнення виконання рішення або неможливість його виконання.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, що при розгляді заяви представника заявника (боржника) ОСОБА_1 встановлено відсутність правових підстав для її задоволення. Керуючись ст. ст. 81, 259, 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви представника заявника-боржника ОСОБА_1 адвоката Гордова Миколи Миколайовича про розстрочення виконання рішення суду - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А.