ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5762/19 Справа № 199/9188/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 рокуколегія суддів судової палати з розгляду цивільних справі Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

22 січня 2019 року позивач подала клопотання про закриття провадження по справі, зазначаючи, що відсутній предмет спору.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська клопотання задоволене. Прийнято відмову від позову та закрито провадження у цивільній справі. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року.

Не погодившись з такою ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила її скасувати та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження по справі за відсутністю предмету спору.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відсутній предмет спору.

07 червня 2019 року позивач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просила залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначала, що вона відмовилась від позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з направлення справи для продовження розгляду з наступних підстав.

В силу вимог ст.367 ч.1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права,які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме: закрив провадження у зв`язку з відмовою позивача від позову та відмова була прийнята судом. Скасував заходи забезпечення позову. Та стягнув з відповідача судові витрати по справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.

Частиною 1 ст.255 ЦПК України передбачені наступні підстави для закриття провадження у справі: 1)справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2)відсутній предмет спору; 3)набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4)позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5)сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6)суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7)настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 8)після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно із ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони самостійно розпоряджаються своїми процесуальними правами, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору. Якщо в процесі розгляду справи позивач повідомить про відсутність предмету спору, то суд згідно із ст.255 ЦПК України має вирішити питання про закриття провадження у справі на відповідній правовій підставі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 22 січня 2019 року подала заяву, в якій просила закрити провадження, вирішити питання розподілу судових витрат та скасувати заходи забезпечення позову (а.с.145).

В заяві позивач зазначала, що на теперішній час відсутні підстави, з приводу яких вона зверталась до суду та відсутній предмет спору.

Колегія суддів звертає увагу на те, що закриваючи провадження по справі суд керувався п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, в той час коли у заяві позивач фактично посилалась на п.2 ч.1 ст.255 ЦПК .

Відповідно до ст.255 ЦПК України відсутність предмету спору та відмова від позову, яка прийнята судом, - є окремими підставами для закриття провадження у справі із різними правовими наслідками.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, не взяв до уваги аргументи заяви приведені у заяві позивача, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про закриття провадження.

Зазначені порушення норм процесуального права призвело до того, що суд порушив порядок, встановлений для розгляду даної заяви, неповно з`ясував обставини справи, не дотримався встановленого ст.89 ЦПК України принципу оцінки доказів, що на виконання вимог ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 лютого 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.