Справа № 316/1254/18
Провадження № 2/316/595/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області,

у складі: головуючого судді Бульба О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Енергодарської філії приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2018 р. Приватне акціонерне товариство «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Енергодарської філії приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (далі - позивач, ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ в особі Енергодарської філії ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ) в особі свого представника за письмовою довіреністю (а.с.28) - Галька Назара Олександровича (далі - представника позивача, Галька Н.О.), звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) у якій зазначає, що ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з позивачем на підставі наказу №28ос від 22.07.2009 р. на посаді «слюсар з ремонту рухомого складу» та 01.08.2012 р. наказом №33ос був переведений на посаду «Майстра». 18.04.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про повну матеріальну відповідальність, який пролонговано 25.04.2017 р. та відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених йому цінностей. В січні 2015 р. відповідно до встановленого дефектним описом від 25.01.2015 р.. було визначено перелік несправностей на тепловозі ТГМ 1816, а саме: згорів стартер. Згідно акту на списання від 30.01.2015 р. №7 на ремонт тепловозу ТГМ 6 №1816 було використано, у тому числі, стартери у кількості 3-х одиниць на загальну суму 71400 грн. При тому що фактично тепловоз обладнаний одним стартером, було безпідставно списані два стартери, які не пред`явлено до наявності в ході ревізії, на загальну суму 47600 гривень, отже відповідач заподіяв позивачу зазначений розмір матеріальних збитків.

Просить суд: стягнути зі ОСОБА_1 на корить ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ в особі Енергодарської філії ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ завдану матеріальну шкоду в сумі 47600 (сорок сім тисяч шістсот) грн. та судові витрати, які підтверджено документально (а.с.1-5).

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Запорізької області Вільямовської Н.О. від 01.08.2019 р. провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18.10.2018 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 45).

У зв`язку з закінченням повноважень судді Вільямовської Н.О., розпорядженням заступника керівника апарату цього суду № 13-343 від 07.11.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с.51) та протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 07.11.2018 р. справу розподілено судді Бульбі О.М. (а.с.52).

Ухвалою судді Енергодарського міського суду Бульби О.М. від 07.1.2018 р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с.53).

17.04.2019 р. по справі ухвалено рішення в порядку заочного провадження (а.с.65-66), яке, за наслідками розгляду заяви відповідача про перегляд заочного ріфшення (а.с.71-74), скасовано ухвалою Енергодарського міського суду від 29.05.2019 р. та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.85, 86-87).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивача Галька Н.О. , через канцелярію, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.95).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечує у повному обсязі (а.с.96), обґрунтування заперечень позову виклав у заяві про перегляд заочного рішення (а.с.73).

Враховуючи, що відповідно до положень ч.3 ст.43 ЦПК України, явка сторін не визнавалась судом обов`язковою, сторонами подані заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд враховуючи положення ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалах та доказах.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що на підставі наказу №28ос від 22.07.2009 р. ОСОБА_1 був прийнятий на посаду слюсаря з ремонту рухомого складу Енергодарської філії ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (а.с.7), а наказом №33ос від 01.08.2012 р. відповідача було переведено на посаду майстра (а.с.8). 18.04.2013 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який було пролонговано 25.04.2017 р., згідно з умов якого відповідач зобов`язався зберігати товарно-матеріальні цінності, здійснювати контроль за їх збереженням та/або використанням, перевезенням, вести їх облік, рух та використання, крім того, даним договором передбачено відшкодування працівником завданої власнику шкоди у повному обсязі (а.с.13-14, 15).

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За положенням ст.130, 132, п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, утому числі, за наявності між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до статті 135-1 цього Кодексу, укладено письмового договору про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей, що також визначено пунктами 4, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 14 від 29.12.1992 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (із змінами та доповненнями), при цьому, під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Згідно положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від № 14 від 29.12.1992 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (із змінами та доповненнями), суд з`ясовує наявність доказів про винне порушення працівником обов`язків за трудовим договором і наявність причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила, час її виявлення.

Розмір шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації відповідно до ч.1 ст.135-3 КЗпП України визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. А у разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей - визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди.

З аналізу даних Довідки від 12.01.2018 р. ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (а.с.16-20, 97-101), Прийомного акту №1 до акту списання №7 від 30.01.2015 р. (а.с.24, 102), звіту про фактичні витрати на проведення ремонтних робіт записом від 30.01.2015 р. (а.с.22-23, 105), письмових пояснень ОСОБА_1 датованих 23.04.2018 р. (а.с.21, 104) вбачається, що роботи по заміні стартера, у звіті про фактичні витрати на проведення ремонтних робіт за січень 2015 р. - не вказані, однак, з`ясовано, що фактично були використані відповідачем не один стартер, як зазначає позивач, а три стартера для проведення ремонту тепловозу, а саме: 15.01.2015 р. - заміна стартері (обрив бендикса), з 15.01.2015 р на 16.01.2015 р. - заміна стартера: стерлись щітки вигорів колектор та 21.01.2015 р. заміна стартера: вигоріла клема високої напруги на стартері, замкнув стартер, чим спростовується наявність нестачі двох стартерів на загальну суму 47600 грн. про які зазначено у позові.

Згідно приписів ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно приписів ч.1, ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п.1, 2 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, як: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що вимоги позовної заяви необґрунтовані та недоведені сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають.

Згідно п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог, положення ст.141 ЦПК України, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат - задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 18, 43, 76-83, 95, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Енергодарської філії приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» до ОСОБА_1 , про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення в повному обсязі складено 21.08.2019 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба