Справа № 201/4143/19
Провадження № 2/201/2154/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого - судді Федоріщева С.С.,

за участі секретаря судового засідання - Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання відмови у перерахунку оплати порушенням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стягнення переплати та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КП «Теплоенерго» ДМР, в якому просить відмову відповідача здійснити перерахунок оплати за ненадані послуги визнати порушенням вимог п. 2 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 2 п. 21 договору про надання послуг з централізованого опалення № 03121 від 15.04.2013р., ст.ст. 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»; стягнути з відповідача на його користь 135,24 грн. переплати за ненадані послуги з опалення; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду, нанесену останньому у зв`язку з порушенням його прав, як споживача послуг.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з початку опалювального сезону (з 05 листопада 2018 року) в його квартирі не здійснювалося опалення санвузла площею 2,7 кв.м. Причиною відсутності опалення по стояку стало утворення повітряних пробок в системі.

З приводу відсутністю опалення по стояку 11.01.2019р. співробітниками КП «Жилсервіс - 2» було складено відповідний акт. Опалення по стояку було відновлено 24.01.2019р. Цей факт підтверджується відповідним актом. 12.03.2019р. позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив згідно з ч. 2 п. 21 договору № 03121 від 15.04.2013р. здійснити йому перерахунок оплати за опалення в період з 05.11.2018р. по 24.01.2019р. та знизити суму нарахованого на 135,24 грн. у зв`язку зі зменшенням опалювальної площі, у відповідності до фактично отриманої послуги. Проте, відповідач листом від 14.03.2019р. повідомив ОСОБА_1 , що підстави для проведення перерахунку раніше виконаних нарахувань за послуги теплопостачання у КП «Теплоенерго» відсутні. Не погодившись з отриманою відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач надав до суду заяву, в якій, зокрема наполягав на вирішенні свого клопотання про залучення співвідповідачем - Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради та врахувати при прийнятті рішення по даній цивільній справі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року по справі № 201/4131/19.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 серпня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі співвідповідачем - Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року по цивільній справі № 201/4131/19 були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до КП «Теплоенерго» ДМР про визнання протиправними дій щодо неповідомлення про час і місце розгляду скарги від 12.03.2019р., зобов`язання розглянути скаргу відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», відшкодування моральної шкоди. Визнано дії КП «Теплоенерго» ДМР по розгляду скарги ОСОБА_1 від 12.03.2019р. протиправними. Зобов`язано КП «Теплоенерго» ДМР розглянути скаргу ОСОБА_1 від 12.03.2019р. із його запрошенням на засідання відповідного органу, що розглядає його скаргу. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди було відмовлено.

Вказане рішення суду станом на 07 серпня 2019 року не набрало законної сили.

Представник відповідача надала до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та відповіді на відповідь на відзив. Справу просила розглянути за її відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Так, у поданих до суду відзиві та відповіді представник позивача зазначає, що взаємовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії регулюються Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою № 1198 від 03.10.2017р. Кабінету Міністрів України та як визначено п. 3 межа балансової належності (відповідальності) - межа розподілу теплової мережі між теплопостачальною організацією і споживачем. Такою межею балансові належності (відповідальності) у будинку АДРЕСА_1 є прилад комерційного обліку теплової енергії, встановлений у цьому будинку. Перерахунок оплати за послуги з теплопостачання здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010р. № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості». Відповідно до п. 5 вказаної постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010р. № 151, у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативний перерахунок за надання послуг з централізованого опалення проводиться за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії. Підставою для здійснення перерахунку згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, є факт не належного надання послуг з теплопостачання, який фіксуються представником теплопостачальної організації та споживачем у відповідному акті (акт-претензія). Відповідно до п. 33 Правил у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Відповідно до п. 37 Правил за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. Позивач не звертався до КП «Теплоенерго» з повідомленням про неналежне надання послуг із теплопостачання відповідно підстав для здійснення перерахунку за послуги із централізованого теплопостачання відсутні. Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Таким чином, на думку представника відповідача, позивач звернувся до суду за захистом права з відсутністю його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене, а отже у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 січня 2019 року співробітниками КП «Жилсервіс» (майстрами дільниці) було обстежено систему централізованого опалення житлового будинку АДРЕСА_1 , за результатами обстеження було складено відповідний акт, згідно якого при обстеженні сушарок для рушників в квартирах № 2, 3, 6, 7, 10, 11, 14, 15, 18, 19 було встановлено, що опалення вказаних сушарок станом на 11.01.2019р. відсутнє через утворення повітряних пробок в системі, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 . У зв`язку з відсутністю мешканців квартири № НОМЕР_1 налагодження системи централізованого опалення не відбулось (а.с. 6 зворот).

24 січня 2019 року було відновлено опалення сушарок для рушників в квартирах АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт (а.с. 7 зворот).

12 березня 2019 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою, в якій просив згідно з ч. 2 п. 21 договору № 03121 від 15.04.2013р. здійснити йому перерахунок по оплаті за отримані послуги з теплопостачання в період з 05.11.2018р. по 24.01.2019р. та знизити нараховану суму на 135,24 грн. у зв`язку зі зменшенням опалювальної площі, у відповідності до фактично отриманої послуги (а.с. 6).

На скаргу за вх. № 1085 від 12.03.2019р., яку позивач направив до КП «Теплоенерго», згідно ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» було надано письмову відповідь з роз`ясненням (вих. № 964 від 20.03.2019р.), відповідно до якого відповідач повідомив, що підстави для проведення перерахунку раніше виконаних нарахувань за послуги теплопостачання у КП «Теплоенерго» відсутні (а.с. 9).

Не погодившись з отримано відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою № 630 від 21.07.2005р. Кабінету Міністрів України, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно аб. 2 п. 6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою № 630 від 21.07.2005р. Кабінету Міністрів України, послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою № 630 від 21.07.2005р. Кабінету Міністрів України, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Оскільки будинок АДРЕСА_1 обладнано приладом обліку теплової енергії нарахування за послуги централізованого опалення для будинку позивача виконуються виключно на підставі показників вузла обліку теплової енергії.

Взаємовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії регулюються Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою № 1198 від 03.10.2017р. Кабінету Міністрів України та як визначено п. 3 вузол обліку - комплект засобів вимірювальної техніки, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показів яких визначається обсяг спожитої теплової енергії, здійснюється контроль за параметрами теплоносія і налагодження режиму роботи теплового обладнання. Згідно показників вузла обліку теплової енергії та п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою № 630 від 21.07.2005р. Кабінету Міністрів України, здійснюються нарахування за послуги централізованого опалення.

Перерахунок оплати за послуги з теплопостачання здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010р. № 151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості».

Відповідно до п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 р. № 151, у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативний перерахунок за надання послуг з централізованого опалення проводиться за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

Підставою для здійснення перерахунку згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, є факт не належного надання послуг з теплопостачання, який фіксуються представником теплопостачальної організації та споживачем у відповідному акті (акт-претензія).

Відповідно до п. 33 Правил у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі.

Відповідно до п. 37 Правил за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем та представником виконавця. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця.

В судовому засіданні представник відповідача звертала увагу суду на те, що позивач не звертався до КП «Теплоенерго» з повідомлення про неналежне надання послуг із теплопостачання, у зв`язку з чим підстав для здійснення перерахунку за послуги із централізованого теплопостачання відсутні. Позивачем твердження представника відповідача спростовані не були.

До складу показників при нарахуванні за послуги централізованого опалення є загальна опалювальна площа, інформація про яку внесена до особового рахунку споживача у даному випадку позивача.

За інформацією, наданою представником відповідача позивач не звертався до Центру обслуговування абоненті КП «Теплоенерго» з заявою про зміну загальної опалювальної площі та не надавав документів (технічний паспорт приміщення), які підтверджують зміну загальної опалювальної площі. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Оскільки загальна опалювальна площа позивача не змінилась та послуга надавалась у повному обсязі та відповідної якості підстави для проведення перерахунку відсутні.

Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Вирішуючи позовні вимоги суд також виходив з того, що згідно акту від 11.01.2019р. зафіксовано факт відсутності опалення сушарок для рушників, розташованих в квартирах АДРЕСА_2 станом на момент складання акту, тобто на 11.01.2019р., проте позивач наполягає, що вказана сушарки у нього не опалювалась з початку опалювального сезону, тобто з 05.11.2018р. При цьому позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження вказаного, зокрема відповідних звернень до уповноважених органів з приводу відсутності тепла у його сушарці, розташованій у санвузлі квартири АДРЕСА_2 , актів складених представниками уповноважених органів тощо.

Також судом прийнято до уваги, що причиною відсутності опалення сушарок в квартирах АДРЕСА_2 стало утворення повітряних пробок в системі в квартирі № НОМЕР_1 , яке в подальшому було усунуто співробітника КП «Жилсервіс - 2». З чого слідує, що відсутність опалення сушарок відбулося не з вини відповідача та останній надавав свої послуги належним чином. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до встановленого права позивача як споживача послуг централізованого опалена відповідачем не порушувалися, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання відмови відповідача у перерахунку нарахованої суми за отриману послугу з теплопостачання.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, в даному випадку предметом доказування є вина відповідача, причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача та спричинення моральної шкоди позивачу.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 80 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження своїх вимог про стягнення моральної шкоди позивач зазначив лише перелік обставин, які, на його думку, свідчать про заподіяння йому моральні збитки, однак позивачем не надано будь-яких доказів у розумінні ст.ст. 80, 81 Цивільного процесуального кодексу України на підтвердження факту заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру саме внаслідок неправомірних дій відповідача та з яких міркувань виходив позивач при визначенні розміру моральної шкоди.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи.

Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено наявності вини та порушень з боку відповідача, тому не обґрунтованими є доводи позивача про завдання йому моральної шкоди через відсутність наслідків заподіяння такої шкоди, передбаченої положеннями ст. 23 ЦК та відсутністю доказів якими підтверджується заявлена вимога в цій частині.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Теплоенерго» ДМР про визнання відмови у перерахунку оплати порушенням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стягнення переплати та відшкодування моральної шкоди.

З огляду на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору та в задоволені позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе компенсувати ці витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради про визнання відмови у перерахунку оплати порушенням вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стягнення переплати та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Федоріщев