Справа № 159/3190/19
Провадження № 2/159/1008/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд під головуванням

судді Панасюка С.Л.

з участю секретаря Гарбар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - служба у справах дітей Ковельської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Малолітній син сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, не цікавиться його життям, здоров`ям, не відвідує сина, будь-якого інтересу до дитини не проявляє. За вказаних обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач подав нотаріально засвідчену заяву про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Частиною 4 ст. 155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження.

На даний час малолітній ОСОБА_3 проживає матір`ю - позивачем у справі.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування при Ковельській райдержадміністрації від 10.06.2019 № 818/24/2-19 про доцільність позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймає участі в його вихованні, не відвідує сина, не цікавиться його життям, не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. За вказаних обставин, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а позбавлення відповідача батьківських прав в даному випадку буде доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, РНОКПП: НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:С. Л. Панасюк