пр. № 2/759/5773/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А. перевіривши виконання вимог ст.ст. 26-30 ЦПК України при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В : ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Згідно вказаних даних, відповідач є громадянином Республіки Ірак. За витребуваною судом інформацією Реєстру територіальної громади м.Києва ГІОЦ відповідач ОСОБА_2 за адресою, яка зазначена позивачем в позові: АДРЕСА_1 , зареєстрованим не значиться , як і по м. Києву взагалі. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до вимог ч. 9 ст.28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Частина 10 згаданої статті встановлено, що позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них. Відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом не встановлено, що останнє відоме зареєстроване місце проживання чи перебування відповідача в Україні або постійне його заняття (роботи) є Святошинський район м. Києва, що останній має майно в Святошинському районі м. Києва, або що позивач має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей. Отже, підстави для застосування альтернативної підсудності судом не встановлені. Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України прийняте судом рішення з порушенням правил територіальної підсудності є підставою для його скасування судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. Згідно зі ст. 497 ЦПК України вбачається, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Статтею 29 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово. Таким чином, оскільки позивачем пред`явлено позов про розірвання шлюбу з іноземцем, який проживає за межами України, позивачем не надано і позовна заява не містить відомостей останнього відомого зареєстрованого місця проживання, перебування чи місця роботи відповідача в Україні чи місцезнаходження його майна, матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають направленню до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України. Керуючись ст.ст. 29, 258-261 ЦПК України, суд П О С Т А Н О В И В Справу з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку ст. 29 ЦПК України. Ухвала оскарженню не підлягає набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Суддя Коваль О.А.