ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року
м. Харків

Справа № 640/9517/18
Провадження № 22-ц/790/3831/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,
суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку підготовки до апеляційного розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року в складі судді Попрас В.О.,
ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив зменшити розмір аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розміру 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення сином повноліття.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2003 року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини, щомісячно з усіх видів доходу до його повноліття. На підставі судового наказу Московського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2018 року з позивача також стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання його другої дитини, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 січня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач з 25 березня 2014 року мобілізований до збройних сил України, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції. Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований разом з ним в квартирі АДРЕСА_1 , за нього позивач сплачує комунальні платежі, заборгованості не має. Тому, позивач просить у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану, зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісяця.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Зменшено розмір аліментів, встановлений постановою Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2003 року, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набуття законної сили даного рішення суду до досягнення сином повноліття.

26 червня 2019 року на вказане судове рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Син на даний час навчається в комунальному закладі «Харківська спеціалізована школа-інтернат ліцей «Правоохоронець» Харківської обласної ради в 11 класі та готується до вступу у вищий навчальний заклад, зменшення розміру аліментів буде порушувати права та законні інтереси дитини. Позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує зміну матеріального стану, при цьому позивач офіційно працевлаштований і його заробітна плата є достатньою для сплати аліментів у розмірі ј частини його доходів, згідно поданих декларацій ОСОБА_1 отримав дохід за 2016 рік у розмірі 175669 грн., за 2017 рік 202363 грн., за 2018 рік 211109 грн., дохід позивача збільшився. Позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина, оскільки є працездатним, офіційно працевлаштований, має задовільний стан здоров`я. Довідка про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 вказує на відсутність інформації про реєстрацію позивача ОСОБА_1 за вказаною адресою, що спростовує доводи позивача про те, що дитина зареєстрована в його квартирі, що, водночас на розмір сплачуваних аліментів не впливає. Разом із цим, скрутний матеріальний стан відповідача підтверджується довідкою № 144 від 15 лютого 2019 року Національного юридичного університету ім. Я. Мудрого про заробітну плату; копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 серія НОМЕР_1 від 31 травня 2013 року, яке підтверджує, що на утриманні відповідача знаходиться ще одна малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копією довідки МСЕК № 968439 від 12 грудня 2018 року ОСОБА_8 , яка підтверджує, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна тяжкохвора матір, яка є інвалідом ІІ групи.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 липня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 липня 2019 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Призначено цивільну справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Харківського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами справи.

30 липня 2019 року до суду представником ОСОБА_1 - адвокатом Аксьоновою В.В. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Вказує на те, що при вирішенні розміру аліментів судом встановлено, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище, сімейний стан позивача, що впливає на змогу сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Отже, особа, яка сплачує аліменти вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, щоз моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінився сімейний стан позивача, у нього народилась друга дитина, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку позивач за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця.Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , а також майновий та сімейний стан позивача, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги, зменшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набуття законної сили даного рішення суду до досягнення сином повноліття.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2003 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2003 року до досягнення сином повноліття.

Згідно довідки Київського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 17 грудня 2017 року заборгованість за виконавчим листом №2-21221/1 виданого Київським районним судом м. Харкова 03 листопада 2003 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття складає 43034,87 грн.

Позивач ОСОБА_1 має також доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 лютого 2018 року Московським районним судом м. Харкова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на підставі судового наказу виданого Московським районним судом м. Харкова на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу) щомісяця до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до довідки № 23 від 05 січня 2018 року Міністерства оборони України А 2129 молодший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 . (а.с. 11).

З довідки № 41 від 16 травня 2018 року Московського районного військового комісаріату Міністерства оборони України вбачається, що лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Московському районному військовому комісаріаті м. Харкова. (а.с. 12).

Згідно довідки № 18 від 03 січня 2018 року Київського районного військового комісаріату Міністерства оборони України ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 був призваний з 25 березня 2014 року до лав ЗСУ Київським РВК м. Харкова по мобілізації до команди 382 (наказ військового комісара Київського РВК м. Харкова № 20 від 25 березня 2014 року). (а.с. 13).

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 7878 від 23 червня 2016 року, видана молодшому лейтенанту ОСОБА_1 , в період з 01 лютого 2016 року по 14 лютого 2016 року, з 06 березня 2016 року по 22 червня 2016 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, на підставі розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 27 січня 2016 року № 01. (а.с. 15).

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 93 від 19 січня 2018 року, лейтенант ОСОБА_1 в період з 03 листопада 2016 року по 11 лютого 2017 року, з 29 серпня 2017 року по 06 листопада 2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03 листопада № 229, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 11 лютого 2017 року № 30, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29 серпня 2017 року № 176, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07 листопада 2017 року № 233. (а.с. 14).

Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати УОА Київського району ХМР щодо ОСОБА_1 за постановою від 05 грудня 2017 року ВП № 15955017, виданою за виконавчим листом 2-21221/11 від 03 листопада 2003 року на користь ОСОБА_2 за період з 01 грудня 2017 року по 31 серпня 2018 року, з 01 травня 2018 року проводяться утримання за постановою ВП № 55861860 від 12 квітня 2018 року, заборгованість складає 40516, 66 грн. (а.с. 48).

Як вбачається з довідки розрахунку від 17 грудня 2017 року старшим державним виконавцем Ляховою Т.Б. Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-21221/11 виданого Київським районним судом м. Харкова 03 листопада 2003 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття, загальна сума боргу на 30 жовтня 2017 року складає 57673, 96 грн. (а.с. 7).

Згідно довідки Харківського обласного військового комісаріату від 11 вересня 2018 року, нарахована заробітна плата ОСОБА_1 становила: за березень (виплата за лютий) 2018 року 7538,67 грн., за квітень (виплата за березень) 2018 року 11661,0 7грн., за травень (виплата за квітень) 11661,07 грн., за червень 2018 року (виплата за травень) 11661, 07 грн., за липень 2018 (виплата за червень) 11661, 07 грн., за серпень (виплата за липень) 11661, 07 грн. за вересень (виплата за серпень) 12930, 90 грн. (а.с. 49).

Відповідно до наявної в матеріалах справи декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік дохід ОСОБА_1 склав 175 669 грн. (а.с. 104-106), за 2017 рік дохід ОСОБА_1 склав 202 363 грн. (а.с. 108-111).

Таким чином, як вбачається з наявних у справі доказів дохід ОСОБА_1 збільшився, що свідчить про зміну, а саме: поліпшення його матеріального стану.

Водночас обставин погіршення матеріального стану ОСОБА_1 не доведено, належних і допустимих доказів на підтвердження цього, а також погіршення здоров`я, що відповідно до ст. 192 СК України є підставами для зменшення розміру стягнутих аліментів, ОСОБА_1 суду не надано, однак, суд не надав належної оцінки стану здоров`я та матеріальному стану ОСОБА_1 .

Разом із цим, як свідчать матеріали справи, відповідно до довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого № 144 від 15 лютого 2019 року, ОСОБА_2 займає посаду старшого лаборанта, її дохід складає: за серпень 2018 року 6383,46 грн., за вересень 2018 року 6899, 00 грн., за жовтень 2018 року 4599, 00 грн., за листопад 2018 року 5362, 64 грн., за грудень 2018 року 5365,84 грн., за січень 2019 року 5013, 00 грн. (а.с. 133).

ОСОБА_2 має ще одну неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31 травня 2013 року. (а.с. 117).

Як свідчать матеріали справи матеріальний стан одержувача аліментів ОСОБА_2 погіршився, про що свідчать отриманий нею дохід, народження та необхідність утримання другої дитини.

За таких обставин дохід ОСОБА_2 є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина ОСОБА_3 , рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, наявними в справі доказами встановлено, що ОСОБА_1 є фізично здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштований, має постійний регулярний дохід, який дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у встановленому судом розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2003 року до досягнення сином повноліття.

Обставини, що у позивача істотно змінився, а саме, погіршився, матеріальний стан, відсутній стабільний дохід, погіршився стан здоров`я, а тому існують передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, судом не встановлено, належними та допустимим доказами не доведено.

Водночас суд належним чином не з`ясував та не надав оцінки, що матеріальний стан відповідача одержувача аліментів ОСОБА_2 погіршився, сімейний стан змінився.

Зменшуючи розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 всіх видів заробітку (доходу) суд першої інстанції на це уваги не звернув, не врахував вимоги п. 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 182, ст. 192 СК України, належним чином відповідні обставини справи не встановив, допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Отже, суд першої інстанції не повно та не всебічно з`ясував обставини справи та дослідив надані у справі докази. У своєму рішенні дійшов помилкового висновку про те, що враховуючи майновий та сімейний стан позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню, слід зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2003 року, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набуття законної сили даного рішення суду до досягнення сином повноліття.

Таким чином, суд доходить висновку, що передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів відсутні.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, дільниці № НОМЕР_4 комунального підприємства «Жилкомсервіс» власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 10).

Посилання позивача як на підставу свої вимог про те, що дитина зареєстрована за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , на неї нараховуються комунальні платежі та експлуатаційні витрати, які він сплачує самостійно, і заборгованість відсутня, ОСОБА_11 не приймає, оскільки вони не стосуються предмету доказування у даній справі, не є обставинами, що підтверджують заявлені вимоги або мають значення для розгляду справи, на обов`язок батька матеріально забезпечувати свою дитину та на розмір сплачуваних аліментів не впливають.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є інвалідом 2 групи з 11 грудня 2018 року. Однак, доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна тяжкохвора матір, яка є інвалідом ІІ групи, суд не приймає, оскільки належних та допустимих доказів, що мати проживає разом з відповідачем та знаходиться на її утриманні суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд не приймає, оскільки в позовній заяві позивачем викладено обставини, із зазначенням доказів, необхідні докази на підтвердження цих обставин, крім того, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів врегулювання спору, лише за умови, якщо такі проводилися, в тому числі якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок врегулювання спору. Відповідно до п. 8 ст. 175 ЦПК України в позові зазначено перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що наявні передбачені ч. 1 ст. 192 СК України підстави для зменшення розміру аліментів, тому позов задоволенню не підлягає.

При цьому відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів враховує, що загальний розмір аліментів не перевищує 50 відсотків від заробітку позивача, останній жодним чином не заперечує проти стягнення аліментів на другу дитину у розмірі ј частини його заробітку, в той же час вважає, що аліменти стягнуті на користь Георгія повинні бути меншими ніж на користь Єлізавети. Доказів того, що позивач фактично утримує Єлізавету або надає дитині допомогу матеріали справи не містять.

Надана ОСОБА_1 в обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу копії нотаріально посвідчені пояснення свідків, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані письмові пояснення не є належними та допустимими доказами в розумінні вимог ст. 69, 90 ЦПК України. Клопотань про допит судом свідків від ОСОБА_1 не надходило.

Посилання на встановлений чинним законодавством мінімальний гарантований розмір аліментів у 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до вимог ст. 192 СК України. Крім того, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

За таких обставин, враховуючи положення закону,правові підстави для зменшення розміру аліментів відсутні, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року - скасувати, ухвалити нову постанову.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 07 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя - І.О. Бровченко

Судді : С.С. Кругова

А.І. Колтунова