Єдиний унікальний номер 233/2758/18 Номер провадження 22-ц/804/2010/19

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року

м. Бахмут

Справа № 233/2758/18

Провадження № 22-ц/804/2010/19

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Біляєвої О. М.,

суддів Корчистої О. І., Папоян В. В.,

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К. О.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Луганський національний аграрний університет,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області в складі судді Малінова О. С. від 27 травня 2019 року, ухвалене у м. Костянтинівці Донецької області,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Відокремленого підрозділу «Костянтинівський технікум Луганського національного аграрного університету» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, встановлення факту, що має юридичне значення, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 працював у Костянтинівському сільськогосподарському технікумі, звільнений 01 липня 1990 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП УРСР у зв`язку зі скороченням штату працівників.

У жовтні 2017 року позивачу стало відомо, що ним не використані 56 днів щорічної відпустки за 1989 1990 робочий рік, за які у разі звільнення працівника виплачується грошова компенсація. Проте відповідач не виплатив грошову компенсацію за невикористані ним дні щорічної відпустки, а також вихідну допомогу у розмірі двотижневого середнього заробітку при припиненні трудового договору з підстави, зазначеної у пункті 1 статті 40 КЗпП України.

Внаслідок цих неправомірних дій роботодавця при обчисленні розміру пенсії до загального стажу працівника не були включені 56 днів, позивачеві завдано матеріальні збитки в розмірі 37 285 грн 00 коп., моральну шкоду, яка полягає у приниженні честі та гідності, ділової репутації фізичної особи.

Посилаючись на вказані обставини, позивач (з урахуванням уточнення та збільшення позовних вимог) просив визнати незаконним і скасувати наказ відповідача № 98 від 26.06.1990. Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: визнати 56 днів невикористаної відпустки для заліку до загального стажу. Зобов`язати відповідача: виплатити 37 285 грн 00 коп. грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та вихідної допомоги при звільненні у зв`язку зі скороченням штату працівників; відшкодувати 37 285 грн 00 коп. штрафу; 43 245 грн 00 коп. збитків за введення в оману; 37 285 грн 00 коп. в рахунок завданої моральної шкоди, - здійснивши відповідні відрахування.

Костянтинівський міськрайонний суд ухвалою від 24 жовтня 2018 року замінив первісного відповідача належним відповідачем Луганський національний аграрний університет.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області суду від 27 травня 2019 року в задоволенні позову відмовити.

Рішення мотивовано тим, що позивач не довів порушення своїх прав та законних інтересів, тому позов не підлягає задоволенню. Крім того, між сторонами у даній справі відсутні будь-які зобов`язання, отже у позивача відсутнє право на стягнення неустойки (штрафу).

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду з підстав порушення норм процесуального і матеріального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, а саме: визнати дії і бездіяльність відповідача у невиплаті позивачеві грошової компенсації за невикористані 56 дні щорічної відпустки, заробітної плати за червень 1990 року, вихідної допомоги у розмірі двотижневого середнього заробітку. Зобов`язати відповідача здійснити ці виплати в загальному розмірі 43 000 грн 00 коп., а також відшкодувати моральну шкоду розмірі 43 000 грн 00 коп.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач зробив заяву про відмову від позову в частині вимоги про визнання незаконним та скасування наказу відповідача № 98 від 26.06.1990, оскільки наполягає на задоволенні вимог по компенсаційним виплатам грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, заробітної плати за червень 1990 року, вихідної допомоги у розмірі двотижневого середнього заробітку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву про відмову від вказаної позовної вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_2 не заперечувала проти прийняття відмови позивача від позовної вимоги.

Згідно зі статтею 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 206 ЦПК України визначено, крім іншого, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд не приймає відмову позивача від позову, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відмова позивача від позову (окремої позовної вимоги) є його процесуальним правом, яке не може бути обмежене судом.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову про визнання незаконним та скасування наказу № 98 від 26.06.1990 суд роз`яснив сторонам наслідки відповідної процесуальної дії.

Суд апеляційної інстанції приймає відмову позивача від позову про визнання незаконним та скасування наказу № 98 від 26.06.1990, одночасно визнає нечинним рішення першої інстанції в частині вирішення цієї позовної вимоги та закриває провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 373, ч. 2, ч. 3 ст. 381 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову про визнання незаконним та скасування наказу № 98 від 26.06.1990, в частині вирішення цієї позовної вимоги визнати нечинним рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2019 року та закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач О. М. Біляєва

Судді О. І. Корчиста

В. В. Папоян

Дата складення повного судового рішення - 01 серпня 2019 року

Суддя-доповідач О. М. Біляєва