Справа № 635/6005/19
Провадження № 6/635/264/2019
У Х В А Л А

07 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області подання головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кравчуна Дмитра Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України , -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавиць Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кравчун Дмитро Вікторович звернувся до Харківського районного суду Харківської області з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 646/2767/18 від 03.07.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Виробничо - комерційної фірми «Надежда» суми заборгованості у розмірі 19 103, 43 гривень.

В обґрунтування подання послався, що на виконанні у Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківські області знаходиться виконавче провадження № 56914356 з виконання виконавчого листа № 646/2767/18 від 03.07.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Виробничо комерційної фірми «Надежда» заборгованості у розмірі 19103, 43 грн. Відповідно до статтей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем 06.08.2018 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією. На час звернення з даним поданням рішення суду не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запит до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників фізичн6их осіб, про номера рахунків боржників фізичних осіб, до Пенсійного фонду України, про осіб боржників, які отримують пенсії, про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договором, про останнє місце роботи, боржник рахунків в банках не має, за трудовими та цивільно правовими договорами доходи не отримує, пенсію не отримує. Відповідно до перевірки Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, у боржника відсутнє наявне зареєстроване нерухоме майно. Згідно інформації БД «НАЇС» ГУМВС за боржником на праві власності не виявлені зареєстровані транспортні засоби. 29 вересня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно. 27 лютого 2019 року державним виконавцем спільно з представником стягувача було здійснено вихід за місцем мешкання боржника, про що складений акт та відповідно до якого боржник за місцем проживання відсутній, останньому залишений виклик на прийом до державного виконавця. 27 лютого 2019 року державним виконавцем на адресу боржника були надіслані виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являється, про причин неявки не повідомляє. Боржник отримує доходи в ФОП « ОСОБА_2 », в зв`язку з чим 18 березня 2019 на адресу останнього державним виконавцем ненаправлена постанова про звернення стягнення на доходи боржника. Станом на 31 липня 2019, кошти по рішенню суду на рахунок відділу не надходили.

Отже, рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, заході щодо його виконання за рахунок належного йому майна і доходу не вживає. На підставі зазначеного державний виконавиць звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

У судовому засіданні державний виконавець Кравчун Д.В. подання підтримав повністю.

Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши подання, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження № 56914356 з виконання виконавчого листа № 646/2767/18 Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Виробничо комерційної фірми «Надежда» заборгованість у розмірі 19103, 43 грн.

29 вересня 2018 року з метою виконання рішення суду, головним державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

27 лютого 2019 року головним державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області на адресу боржника ОСОБА_1 направлено виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень про сплату боргу за виконавчим листом № 646/2767/18 Червонозаводського районного суду м. Харкова від 03.07.2018 або надання підтверджуючих документів про сплату боргу.

27 лютого 2019 року головним державним виконавцем спільно з представником стягувача здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , про що складений акт, відповідно до якого боржник не проживає за вказаною адресою, останньому залишено виклик на прийом до державного виконавця.

18 березня 2019 року головним державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесена постанова по звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Разом з тим, відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Право на свободу пересування є фундаментальним правом природно-правового походження та складається із таких основних складових: право фізичної особи на в`їзд і на виїзд з території країни, на якій вона перебуває, право вільного пересування у межах цієї території, у тому числі право на вільний вибір місця проживання. Це конституційне право належить всім фізичним особам: громадянам України, іноземцям та особам без громадянства.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

При виконанні судових рішень порядок розгляду подання державного (приватного) виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України регулюється статтею 441 ЦПК України.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Місце виконання рішення суду на даний час є територія Харківського району Харківської області, що відповідає територіальної підсудності Харківського районного суду Харківської області.

Відповідно до пункту 19 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року із змінами, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежі.

Отже, із змісту цього пункту вбачається, що ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення статті 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України, зокрема, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках якщо боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів ( п. 5 ч. 1 ст. 6)

При цьому сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є відповідно до цього Закону підставою для тимчасової заборони виїзду особи з України без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. А тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Саме на державного виконавця покладається тягар доказування ухилення боржника від виконання рішення суду.

Між тим, в матеріалах справи відсутні і державним виконавцем не надані достатні докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду громадян України» та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Надані головним державним виконавцем матеріали подання не містять доказів про вчинення боржником умисних дій, спрямованих на приховання грошових коштів, рухомого та нерухомого майна, інших цінностей, а також про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього державним виконавцем у зв`язку з примусовим виконання рішення суду.

Крім того, будь-яких доказів того, що на теперішній час боржнику відомо про наявність відкритого виконавчого провадження відносно нього суду не надано. Також не надано доказів і про відправлення, отримання і ігнорування боржником викликів виконавця тощо. Акт державного виконавця про вихід за місцем мешкання боржника від 27.02.2019 року суд не приймає як належний доказ ухилення боржника від виконання судового рішення, оскільки за адресою мешкання боржник не проживає, що не свідчить про умисне не надання боржником доступу до житлового приміщення та не виконання рішення суду.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що подання головного державного виконавця про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 441, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволені подання головного державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області Кравчуна Дмитра Вікторовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2019 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук