Житомирський апеляційний суд
Справа №296/299/18 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 2 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу № 296/299/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Драча Ю.І. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 липня 2019 року провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить названу ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що 25.03.2019 відбувся перехід права власності на спірне майно, проте спір не вирішено.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , позивач просив визнати об`єктом спільної сумісної власності Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вказане майно було відчужене ОСОБА_5 на підставі договору дарування серії та номер 2033 від 25.03.2019, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. (а.с. 211).

У зв`язку з цим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність предмету спору та закрив провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору-це частина позову, яка становить матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд повинен ухвалити рішення.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»).

Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних прав з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Таким чином, закриття провадження у справі можливе лише тоді, коли між сторонами відсутній предмет спору та не існує неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Як вбачається із змісту позовної заяви ОСОБА_1 порушує питання про визнання права спільної сумісної власності на майно Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , яку відповідачка подарувала своїй дочці під час розгляду справи у суді першої інстанції на підставі договору дарування від 25.03.2019.

У зв`язку із цим ОСОБА_2 вважає, що відсутній предмет спору, оскільки спірне майно перебуває не у її власності, а у власності ОСОБА_5 .

Однак, вказана справа не розглянута по суті, спір між сторонами добровільно не врегульований.

Закриваючи провадження у справі, судом першої інстанції одночасно було здійснено оцінку наявним в матеріалах справи доказам та зроблено висновок про відсутність предмета спору, оскільки заявлені позивачем матеріально правові вимоги відповідачкою не порушені, так як спірне майно вибуло із її володіння.

Також, суд першої інстанції надав неправильну оцінку правовідносинам та не врахував, що позивачем заявлено вимогу про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, від доведеності якого залежить наявність права позивача на відчужену відповідачкою Ѕ частину квартири.

Оскільки спір не вирішено, у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при постановленні ухвали було порушено норми процесуального права, така ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В ході розгляду справи суду необхідно поставити на обговорення питання щодо відповідача у справі та в залежності від наявності (чи відсутності) клопотань позивача вирішити питання у відповідності до положень цивільно-процесуального законодавства.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 липня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08.08.2019.

Головуючий Судді