Ухвала

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 381/4931/16-ц

провадження № 61-34261св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання незаконним, скасування рішення Фастівської міської ради від 16 жовтня 2016 року та про визнання договору оренди укладеним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Фастівської міської ради від 06 жовтня 2016 року № 5/20-ХУШ-УII «Про припинення права користування земельною ділянкою на умовах оренди для будівництва та обслуговування будівель в АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 »

Зобов`язано Фастівську міську раду Київської області поновити дію договору оренди земельної ділянки площею 0, 1470 га, що розташована за адресою : АДРЕСА_1 на умовах, визначених в даному договорі.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року апеляційну скаргу Фастівської міської ради задоволено частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 лютого 2017 року скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання незаконним, скасуванням рішення міської ради та про визнання договору оренди укладеним - закрито.

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 . В касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року, рішення Фастівського міськрайонного суду від 15 лютого 2017 року залишити в силі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2017 рокувідкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з суду першої інстанції.

У вересні 2017 року цивільна справа № 381/4931/16-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року матеріали цивільної справи № 381/4931/16-ц передані до Верховного Суду.

10 червня 2019 року цивільна справа № 381/4931/16-ц передана судді-доповідачу Дундар І. О.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному вебпорталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання незаконним, скасування рішення Фастівської міської ради від 16 жовтня 2016 року та про визнання договору оренди укладеним, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу апеляційного суду Київської області від 27 червня 2017 року призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат