ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/4409/17
Провадження № 22-ц/4820/1309/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Костенка А.В., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

з участю представника органу ДВС,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Швець О.Д. від 07 травня 2019 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

В квітні ОСОБА_1 , звертаючись з цією скаргою на дії державного виконавця, вказував, що 05.05.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 676/4409/17, виданого 03.05.2018 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом про виселення ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. 03.01.2019 та 04.01.2019 року державним виконавцем проведені виконавчі дії, в ході яких були порушені права скаржника, а також ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які не зазначені у виконавчому листі. 18.12.2018 року за відсутності боржника та стягувача державним виконавцем складений акт про невиконання боржником рішення суду. 19.12.2018 року державний виконавець склав та направив на адресу боржника вимогу про необхідність бути присутнім 03.01.2019 року о 10 год. при проведенні примусових дій з виселення. Доказів отримання боржником цієї вимоги немає, наявне в матеріалах виконавчого провадження рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №926 не відповідає вимогам п. 105 Правил надання послуг поштового зв`язку.

03.01.2019 року виконавча група, нехтуючи вимогами закону, застосувавши невідому зброю з препаратом на собаці, без вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла, проникли на земельну ділянку, яка не належить скаржнику, зламали вхідні двері до будинку, провели огляд майна ОСОБА_2 , опис, арешт, опечатування, передання на зберігання майна дружини боржника, яка не є стороною виконавчого провадження і щодо неї не існує рішення суду про примусове проникнення до житла. До проведення виконавчих дій співробітники поліції не залучались, описане майно державний виконавець передавав на зберігання представнику стягувача. Матеріали виконавчого провадження не містять акту опису та арешту майна, а постанови про опис та арешт майна боржника не відповідають вимогам Інструкції з примусового виконання рішень.

14.01.2019 року за відсутності доказів обізнаності боржника, який протягом усього часу знаходився на стаціонарному лікуванні, державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на нього за невиконання рішення суду у встановлений виконавцем строк.

Тому з врахуванням часткового залишення скарги без розгляду, остаточно просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, вчинені 03.01.2019 року та 04.01.2019 року під час примусового виконання виконавчого листа №676/4409/17, виданого 03.05.2018 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом Хмельницької області про виселення ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення;

поновити права ОСОБА_2 шляхом визнання неправомірними дій головного державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, вчинених 03.01.2019 року та 04.01.2019 року, які полягають у неправомірному виселенні ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1 , неправомірному описі та арешті майна;

поновити права ОСОБА_2 шляхом визнання права користування та проживання ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 ;

поновити права ОСОБА_3 шляхом визнання неправомірними дій головного державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, вчинених 03.01.2019 року та 04.01.2019 року, які полягають у проникненні виконавця до земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 та розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Оскільки з матеріалами виконавчого провадження боржник ознайомився 19.03.2019 року і з цьому часу дізнався про порушення його прав та прав ОСОБА_2 , просив поновити строк на подання скарги на дії державного виконавця.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2019 року ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії головного державного виконавця Кам`янець-Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Януля Володимира Юрійовича відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, постановити нове судове рішення про задоволення скарги. На його думку, суд першої інстанції не врахував, що державний виконавець за відсутності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до земельної ділянки ОСОБА_3 , за відсутності вмотивованого рішення про проникнення до житла ОСОБА_2 , проник на земельну ділянку іншої особи, провів огляд майна іншої особи, здійснив відкриття (злам) вхідних дверей будинку, опис, арешт, опечатування, передання на зберігання майна, яке належить особі, яка не зазначена у виконавчому документі та щодо якої не існує рішення суду про примусове проникнення до житла. Акти державного виконавця від 03.01.2019 та 04.01.2019 року не відповідають вимогам Інструкції з примусового виконання рішень. Крім того, належних та допустимих доказів отримання ним вимоги виконавця матеріали справи не містять, наявне в матеріалах виконавчого провадження поштового відправлення не відповідає вимогам п. 105 Правил надання послуг поштового зв`язку.

У відзиві на апеляційну скаргу Кам`янець-Подільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить залишити її без задоволення. Вимога державного виконавця від 19.12.2018 року направлена ОСОБА_3 у відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Безпідставним вважає твердження скаржника про незаконне проникнення державного виконавця до житла ОСОБА_2 , оскільки житло за адресою АДРЕСА_1 їй не належить, а належить на праві власності ОСОБА_4 . Твердження скаржника про порушення прав власника земельної ділянки, через яку здійснено прохід до будинку для здійснення виселення, є необґрунтованим. Сам власник цієї земельної ділянки такі дії державного виконавця не оскаржує. Державним виконавцем дотримано вимог закону щодо передачі описаного майна на зберігання. 06.03.2019 року державним виконавцем в присутності сторін виконавчого провадження, складено акт про повернення боржнику його майна, яке було описане відповідно до постанови про опис майна від 03.01.2019 року та 04.01.2019 року, в повному обсязі. Акт підписано сторонами виконавчого провадження.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 03.05.2018 року Кам`янець-Подільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №676/4409/17 про виселення ОСОБА_1 із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. 05.05.2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №56331275 за вказаним виконавчим листом.

Постанова про відкриття виконавчого провадження вручена ОСОБА_3 особисто 05.05.2018 року, про що свідчить його підпис в розносній книзі місцевої кореспонденції.

18.12.2018 року державним виконавцем поновлено виконавче провадження та складено акт, яким встановлено, що рішення суду боржником добровільно не виконано, про причини невиконання рішення останній не повідомив.

Водночас 18.12.2018 року держвиконавцем винесено вимогу про виселення ОСОБА_3 із будинку АДРЕСА_1 . Примусове виселення призначено на 10 год. 03.01.2019 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 926 вимога державного виконавця вручена ОСОБА_3 27.12.2018 року особисто.

19.12.2018 року державним виконавцем винесена постанова про залучення працівників органів внутрішніх справ про проведення виконавчих дій 03.01.2019 року о 10 год. за адресою АДРЕСА_1 для забезпечення громадського порядку та усунення фізичних перешкод державному виконавцю при проведенні виконавчих дій.

03.01.2019 року начальником відділу Кам`янець-Подільського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області Брижаком С.В. винесено постанову про утворення виконавчої групи в складі голови державного виконавця Януля В.Ю., державних виконавців Горгулько І.А., Ліпковського О.В., Сірої О.В., Мозолюк Ю.О., Горпинчук Д.О.

Виконавча дія по виселенню боржника ОСОБА_3 здійснювалася у відсутності боржника, за участі його представника ОСОБА_5 , представника стягувача ОСОБА_6 , понятих та працівників поліції.

Державним виконавцем складено акти від 03.01.2019 року, 04.01.2019 року, в яких зазначено про опис майна, що належить боржнику і знаходиться в будинку. Описане майно передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ОСОБА_6 , що зазначено в актах.

Згідно акта державного виконавця від 06.03.2019 року майно, що було описано в будинку АДРЕСА_1 було повернуто ОСОБА_3 , при цьому боржник жодних претензій щодо кількості та переліку майна не висловлював.

04.01.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що скаржником не доведено факт порушення його прав при вчиненні виконавчих дій, в свою чергу інші особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не є учасниками виконавчого провадження, тому захист їхніх інтересів не може відбуватися шляхом звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

З таким висновком суду погоджується апеляційний суд, зважаючи на таке.

Згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок виконання судового рішення про виселення боржника державним виконавцем встановлено статтею 66 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за змістом ч.ч.1-5, 7-8 вказаної статті державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про його виселення.

У разі невиконання боржником рішення про його виселення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець призначає день і час примусового виселення, про що письмово інформує боржника. Боржник вважається повідомленим про його примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем.

Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового виселення, під час виконання рішення про виселення боржника не є перешкодою для його виселення.

Примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Примусове виселення здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції.

Якщо виконання рішення здійснюється за відсутності боржника, державний виконавець зобов`язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем.

Передане для зберігання майно боржника повертається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов`язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов`язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації майна боржника або його частини.

Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців з дня передачі на зберігання. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному цим Законом. Отримані від реалізації такого майна кошти, за вирахуванням понесених витрат, перераховуються боржнику.

У разі якщо майно не було реалізовано, розпорядження ним здійснюється в порядку, встановленому для розпорядження безхазяйним майном.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове виселення.

Зміст наведених норм цілком спростовує твердження апелянта про незаконність дій державного виконавця по його виселенню без вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла, оскільки виселення передбачало проникнення не в житло боржника, а в житло стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції правильно констатував безпідставність посилання скаржника на неотримання вимоги державного виконавця, оскільки до матеріалів справи долучено копію рекомендованого поштового відправлення з підписом про отримання та витяг з офіційного сайту Укрпошти про вручення листа ОСОБА_3 27.12.2018 року особисто.

Подана скарга фактично не містить обґрунтування, в чому ж полягає порушення прав боржника при його примусовому виселенні з будинку стягувача.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний виконавець за відсутності відповідного рішення суду проник на земельну ділянку іншої особи не ґрунтуються на доказах.

Твердження апелянта про незаконне проникнення до житла ОСОБА_2 також є безпідставним, оскільки за змістом судових рішень житловий будинок, з якого здійснювалося виселення боржника, належить стягувачу ОСОБА_6 , а не дружині боржника.

В свою чергу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не належать до кола осіб, передбачених ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», тому захист їхніх інтересів не може відбуватися шляхом звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Водночас ці особи не зверталися у встановленому порядку за захистом свого права в разі його порушення в ході примусового виселення боржника ОСОБА_3 і не уповноважували останнього на вчинення таких дій від їхнього імені.

Посилання апелянта на те, що акти державного виконавця від 03.01.2019 та 04.01.2019 року не відповідають вимогам Інструкції з примусового виконання рішень не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження» описане під час виселення майно передається для відповідального зберігання стягувачу або іншій особі, визначеній державним виконавцем. Зберігачем майна ОСОБА_1 , описаного державним виконавцем 03.01.2019 року - 04.01.2019 року, правомірно визначено представника стягувача ОСОБА_6 .

06.03.2019 року державним виконавцем в присутності сторін виконавчого провадження, а саме представника стягувача ОСОБА_6 та боржника ОСОБА_3 складено акт про повернення боржнику його майна, яке було описане відповідно до постанови про опис майна від 03.01.2019 року - 04.01.2019 року в повному обсязі. Зауважень від сторін виконавчого провадження не надходило.

Наведене цілком вказує на безпідставність поданої скарги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 30 липня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

А.М.Костенко

Т.В.Спірідонова