КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/773/19
Провадження №2/319/321/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2019 року смт Більмак
Куйбишевський районний суд Запорізької області
у складі головуючого судді Валігурського Г.Ю.,
при секретарі судового засідання Костенко А.В.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Більмак цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв, за яким останнє набуло право нового кредитора відповідача за Кредитним догвором. Також 22.06.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн за яким останнє набуло права вимоги до відповідача і за Договором застави.
В подальшому 29.01.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТзОВ «Фінансова компанія» «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого останнє набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором.
14.03.2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено договір про відступлення прав вимоги за договорами застави до договору факторингу, за яким ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло права вимоги до відповідача також і за Договором застави.
18.03.2019 року до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни і додано обтяжувача ТзОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс».
Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави.
Як на підстави позовних вимог посилається на норми ст.ст. 512, 514, 529, 598, ч. 1,2 ст. 590, 610-612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 19, 27 ЗУ «Про заставу», ст. 10, абз. 1,2 ст. 24, п. 4 абз. 2 ст. 25, п. 1 ст. 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій вказано про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце його проведення повідомлений належним чином згідно ст. 12-1 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та ст. 1-1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції", що підтверджується копією оголошення про виклик учасника справи від 10 липня 2019 року, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
У п. 4.6. вказаного кредитного договору сторони погодили, що повернення кредиту здійснюватиметься щомісячно згідно з графіком. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування, вказаного в п. 3.2. цього договору, сума кредиту, вказаного в п 3.1 цього договору та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами.
Відповідно до п. 5.8. Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (у тому числі вилучити предмет застави) у разі настання будь-якого з наступних випадків: порушення позичальником будь-якого зобов`язання за кредитним договором, в тому числі при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу кредитних коштів) та/ або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій, та будь-яких інших платежів у строки, встановлені кредитним договором; порушення заставодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором; вчинення заставодавцем дій, спрямованих на виникнення інших обтяжень предмету застави на користь третіх осіб в будь-який спосіб; вчинення заставодавцем дій, спрямованих на зменшення вартості предмета застави або його припинення.
Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору застави заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у випадках обумовлених кредитним договором, цим договором та нормами чинного законодавства України. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється в порядку та на умовах, встановлених чинним законодавством України та може бути здійснено на підставі рішення суду або позасудовому порядку. При цьому використання позасудових способів не позбавляє заставодержателя права звернутись до суду.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Внаслідок неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором у ОСОБА_1 станом на 20.06.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 130532,59 грн., що підтверджено розрахунком (а.с. 16).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №220615нв від 22.06.2015 року, реєстру прав вимоги №1 та акту приймання передачі документації ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги за Кредитним договором.
Згідно з договором про відступлення прав вимоги за договорами застави №220615зн від 22.06.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» передало ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» права заставодержателя в зобов`язаннях за Договором застави.
29.01.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТзОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено договір факторингу №29/01/19-1, відповідно до якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
14.03.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТзОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» укладено договір відступлення прав вимоги за договорами застави транспортних засобів до договору факторингу №29/01/19-1 від 29.01.2019 року, відповідно до якого останнє набуло права вимоги зокрема за Договором застави.
Згідно зі ст. 24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Позивачем вищезазначена вимога була виконана, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) №60199860 від 11.06.2019 року (а.с. 34).
Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.
Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється, за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
За умовами ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі - продажу з іншою особою покупцем.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оцінюючи докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Кредитним договором, що забезпечене заставою, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 189661,15 грн., вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості підлягають задоволенню.
За таких обставин, суд вважає необхідним, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - марки MITSUBISHI, модель LANCER 2.0, тип легковий сєдан, 2011 року випуску, колір чорний, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» з вчиненням подальших дій, пов`язаних з переоформленням даного транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві, наділивши ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» правом зняття з обліку та постановленням на облік транспортного засобу з правом отримувати дублікати правовстановлюючих документів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Надання позивачу права на вчинення дій, необхідних для продажу транспортного засобу, в рамках задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу ґрунтується на нормах ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», зокрема статтях 26, 30, оскільки охоплюється реалізацією такого способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, тобто не суперечить нормам діючого законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 ЗУ «Про виконавче провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення.
Оскільки в рішенні суду мають зазначатися, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, вимоги щодо зобов`язання ОСОБА_1 передати позивачу автомобіль марки MITSUBISHI, модель LANCER 2.0, тип легковий седан, 2011 року випуску, колір чорний, номер державної реєстрації НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2844,92 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. 24, 25, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 19, 20 ЗУ «Про заставу», ст.ст. 141, 263-265, 268, 280, 282 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» (місце знаходження: 04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 77, р/р НОМЕР_5 в АТ «Альфа Банк», МФО 300346, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ).

Суддя Г.Ю. Валігурський