ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Херсон

справа № 666/5615/13

провадження № 22-ц/819/942/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого ( суддя-доповідач)Чорної Т.Г.,
суддів:Пузанової Л.В.,
Склярської І.В.
секретарГеленко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» нарішення Херсонського міського суду Херсонської областіу складі судді Дорошинської В.Е. від 19 березня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов обґрунтований тим, що 04 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 212333-CRED, за умовами якого банк надав позичальнику 5 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредитних коштів строком до 26 лютого 2010 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04 березня 2008 року між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були укладені договори поруки, за умовами яких останні зобов`язалися нести солідарну відповідальність за виконання позичальником умов кредитного договору.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 06.06.2013 року складала 11713,85 дол. США, з яких 3752,55 дол. США - заборгованість за кредитом, 7373.7 дол. США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, та штрафів у сумі 31,29 дол. США (фіксована частина) та 556,31 дол. США (процентна складова) позивач просив стягнути з відповідача.

В ході розгляду справи позивач уточнив вимоги та просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі - 15 434,77 доларів США, що за курсом НБУ від 10.07.2018 року складає 405008,36 грн, яка складається із заборгованості по відсоткам за користування кредитом нарахованих за період з 25.02.2010 р. по 10.07.2018 р..

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційний скарзі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що банк має право на отримання процентів за користування кредитними коштами, які розраховані після ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.02.2010 року за період з 25.02.2010 року по 10.07.2018 року в розмірі 15 434,77 доларів США, що за курсом 26,24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 10.07.2018 року складає 405008,36 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_4, доводи апелянта не визнав, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № 212333-CRED, за умовами якого банк надав позичальнику 5 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом та кінцевим терміном повернення кредитних коштів строком до 26 лютого 2010 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 04 березня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з кожним окремо були укладені договори поруки, відповідно до яких останні узяли на себе солідарну відповідальність із позичальником за виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням позичальником умов договору утворилась заборгованість, яка станом на 06.06.2013 року складала 11713,85 дол. США, з яких 3752,55 дол. США - заборгованість за кредитом, 7373.7 дол. США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом, та штрафів у сумі 31,29 дол. США (фіксована частина) та 556,31 дол. США (процентна складова) позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.02.2010 року з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 212333-CRED у розмірі 5 957,48 доларів США, яка виникла станом на 24.02.2010 року.

Цим рішенням суду стягнута вся сума заборгованості на день закінчення строку дії кредитного договору укладеного між банком та позичальником.

В ході розгляду справи, з врахуванням рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 25.02.2010 року, позивач уточнив заявлені вимоги та просив стягнути проценти за користування кредитними коштами, які були нараховані за період з 25.02.2010 р. по 10.07.2018 р. у розмірі - 15 434,77 доларів США, що за курсом НБУ від 10.07.2018 року складає 405008,36 грн.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог, однак у зв`язку із пропуском ПАТ КБ «ПриватБанк» позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, вважав за можливе застосувати наслідки спливу позовної давності, встановлені частиною четвертою статті 267 ЦК України.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна з огляду на таке.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, у справі, яка переглядається, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 26.02.2010 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Такі правові висновки, що не були враховані судом під час вирішення спору, узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими, а тому судом безпідставно застосовано позовну давність до цих вимог.

За таких обставин, оскільки у позивача було відсутнє право стягувати проценти після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, банк не заявляв, то у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю та необґрунтованістю.

Доводи апеляційної скарги, які стосуються правильності застосування позовної давності, з огляду на наведене вище, є безпідставними.

Інші доводи виходять за межі заявлених вимог, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.367, 374,376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 19 березня 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, відмовити за необґрунтованістю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г.Чорна

Судді: Л.В.Пузанова

І.В.Склярська

Повний текст постанови складено 05 серпня 2019 року

Суддя Т.Г. Чорна