У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва, в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.,

при секретарі - Дмитрієвій А.А.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Вимоги заяви обґрунтовано наступним.

26.11.2014 року Деснянським районним судом м. Києва на виконання рішення по справі №2-6054/14, був виданий виконавчий лист №2-6054/14 від 21.12.2014 року. Строк пред`явлення до виконання 09.12.2015 року.

Зазначено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». В кінці січня 2019 року в ході внутрішньобанківської перевірки актуального стану активів банку в АТ «Дельта Банк» було виявлено, що виконавчий документ по даній справі перебуває в матеріалах справи та на примусове виконання не направлявся, а рішення суду наразі не виконано.

З врахуванням викладених обставин вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин.

Виходячи з цього, просить задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст.433 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з даної норми закону при вирішенні, відповідно до ст. 433 ЦПК України, питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором № 242/ФК-07 від 14.08.2007 р. у розмірі 9792 грн. 10 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати по справі у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати пов`язані із розміщенням оголошення у пресі у розмірі 420 грн. 00 коп.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26.11.2014 року, набрало законної сили 08 грудня 2014 року.

На виконання рішення суду від 26.11.2014 року, Деснянським районним судом м. Києва 21 грудня 2014 року видано виконавчий лист №2-6054/14р. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 09 грудня 2015 року.

Необхідно відзначити, що у ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, в редакції, яка була чинною на час видачі виконавчого листа, було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 до ст. ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, який був чинний на час видачі виконавчого листа) строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до п. 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, який набрав чинності 05.10.2016 року № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Так, метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Обґрунтовуючи причини пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник посилається на введення в банку тимчасової адміністрації, а також аналізує норми закону та рішення Європейського суду в контексті ст.6 Конвенції з прав людини в частині доступу до суду.

Не заперечуючи такого права у заявника, суд у той же час звертає увагу на наступне.

Заявник на момент ухвалення рішення був та на даний час залишається юридичною особою із значною кількістю штатних працівників, у тому числі юристів.

Будь-яких доказів того, що в зв`язку з введенням тимчасової адміністрації був ослаблений юридичний супровід розглянутих судом справ в зв`язку з вивільненням працівників, у тому числі юристів, заявник до суду не надав.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, будь-яких додаткових доказів чи обґрунтувань, з яких можна було б зробити висновок про поважність причин пропуску звернення виконавчого листа до виконання, також не надав.

Поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання за відсутності поважних причин, після спливу майже чотирьох років з моменту набрання рішенням законної сили, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Що стосується приведеного в заяві аналізу, суд виходить з наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Судом у встановлені законом строки були захищені порушені права заявника, справа була розглянута в розумні строки, визначеніст.157 ЦПК України (в редакції, діючій на момент ухвалення рішення).

Тобто, заявник, як стягувач, мав можливість звернути ухвалене судом рішення до виконання в визначені законом строки, які є достатніми у порівнянні з встановленими законом строками розгляду справи.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявник не навів будь-яких доказів поважності причин пропуску строку звернення виконавчого листа до виконання, а приведені ним причини пропуску цього строку, виходячи з приведеного вище аналізу, на думку суду, не можуть вважатися поважними, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: