Справа № 234/4711/19
Провадження № 2/234/1891/19
22 липня 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Чернобай А.О.,
секретар судового засідання Ястребов А.О.
справа № 234/4711/19
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку загального провадження за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Із позову вбачається, що 05 вересня 2018 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом Honda FMX, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Краматорську, рухався по сухому асфальтовому покриттю вул. Аероклубна з боку вул. Ювілейна в напрямку вул. О.Тихого, на перехресті вул. Аероклубна - О.Тихого., виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу та вчинив наїзд на неповнолітню доньку позивачці - ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину вул. О.Тихого по пішохідному переходу та прямувала до школи. Після скоєння наїзду відповідач з місця ДТП втік.
В результаті ДТП, доньці позивачки було завдано тілесні ушкодження у вигляді забиття, саден обличчя та обох колінних суглобів, опіки верхньої третини обох гомілок 1-2 ст. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 491 від 20.12.2018 року, тілесні ушкодження, завдані доньці позивачки, відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості.
Внаслідок ДТП донька в період з 05.09.2018 року по 17.09.2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні у КМУ «ДТМО», де їй було встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, множині садни обличчя, кінцівок, животу, опік правого колінного суглобу. За станом здоров`я донька позивачки до теперішнього часу перебуває на обліку у лікарів невролога та окуліста. Позивач на лікування доньки витратила 1733 грн. 39 коп.
Крім того, винними діями відповідача доньці позивачки завдано значної моральної шкоди. Після ДТП донька стала боятися переходити через дорогу. Донька боїться сама залишатись вдома. Відповідно до результатів психологічної діагностики, проведеною психологом КУ «Інклюзивно - ресурсний центр Краматорської міської ради» 01.03.2019 року, емоційний стан дитини не стабільний, спостерігаються прояви ситуативної тривожності, пов`язані з ДТП, в якому вона постраждала. Тому вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000 грн. є обґрунтованими.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 100 000 грн., матеріальну шкоду у розмірі 1733 грн. 39 коп.
Позивачка у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляду справи без її участі, свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті,
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Вивчивши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом.
За приписами ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України особа, якій завдано матеріальної та моральної шкоди, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до загального правила, встановленого ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.
Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.
Тобто тягар доказування згідно з перерахованими нормами розподіляється таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач - відсутність його вини у заподіянні шкоди.
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Згідно п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року № 6, ( зі змінами, внесеними постановами від 8 липня 1994 р. № 7, від 30 вересня 1994 р. № 11, від 25 травня 1998 р. № 15 та від 24 жовтня 2003 р. № 9 ), під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.
Особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).
Згідно поданих доказів такі обставини встановлені не були, тому суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 повинен відповідати за завдану шкоду.
Судом встановлено, що згідно постанови Краматорського міського суду від 15.01.2019 року відповідача ОСОБА_3 визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 28.01.2019 року (а.с. 8)
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України підставами звільнення від доказування є вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Із постанови Краматорського міського суду Донецької області від 15 січня 2019 року вбачається, що 05 вересня 2018 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , керував мотоциклом Honda FMX, д.н.з НОМЕР_1 , в м. Краматорську, рухався по сухому асфальтовому покриттю вул. Аероклубна з боку вул. Ювілейна в напрямку вул. О.Тихого. На перехресті вул. Аероклубна - О.Тихого виконував маневр повороту ліворуч, не надав перевагу та вчинив наїзд на неповнолітню ОСОБА_2 , яка переходила проїзну частину вул. О.Тихого по пішохідному переходу. Внаслідок ДТП ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 16.2 ПДР України. 21.12.2018 року слідчим СВ Краматорського ВП кримінальне провадження за вказаним фактом закрито.
Як вбачається із свідоцтва про народження позивачка ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6)
Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого КМУ «Дитяче територіальне медичне об`єднання» ОСОБА_2 внаслідок ДТП, були спричинені наступні тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, множинні садни обличчя, кінцівок, живота, опік правого колінного суглобу. (а.с. 11)
Згідно квитанцій, наданих позивачем до матеріалів справи, вбачається, що на придбання ліків позивачкою на лікування її неповнолітньої доньки ОСОБА_2 було витрачено суму у розмірі 1733 грн. 39 коп. (а.с.17,18 )
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода підлягає відшкодуванню в повному об`ємі особою, що її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина даної особи.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що саме внаслідок дій відповідача ОСОБА_3 були причинені легкі тілесні ушкодження неповнолітній донці позивачці, які знаходиться в причинному зв`язку з лікуванням останньої, тобто з відповідача необхідно стягнути витрати на придбання ліків у розмірі 1733 грн. 39 коп.
Розглядаючи позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно пункту 3 Постанови визначено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин справи. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах своєї неповнолітньої доньки, вимоги про відшкодування моральної шкоди нею обґрунтовувалися душевними стражданнями, яких донька позивачці зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.
Згідно результату психологічної діагностики ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного психологом КУ «Інклюзивно - ресурсний центр Краматорської міської ради» 01.03.2019 року, емоційний стан дитини не стабільний, спостерігаються прояви ситуативної тривожності, пов`язані з ДТП, в якому вона постраждала. Останнім часом дитина боїться самостійно переходити вулицю, звуків автомобільного транспорту. (а.с. 19)
Відповідно до наданих суду доказів, ОСОБА_2 внаслідок дорожньо - транспортної пригоди були спричиненні легкі тілесні ушкодження, таким чином суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортною пригодою позивачці завдано моральну шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
За подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір дорівнює 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605 грн.)
За подання до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768,40 грн. ( ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Оскільки позивачка ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи, то на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 10, 19,141, 264,265, 273 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 1 733 (одна тисяча сімсот тридцять три) гривні 39 (тридцять дев`ять) копійок у відшкодування матеріальної шкоди, 10 000 (десять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 36 (тридцять шість) копійок.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.
Суддя:
Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: