Справа № 139/708/19
Провадження № 2-і/139/2/19
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2019 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді Тучинської Н.В.,

з участю:

заявника ОСОБА_1 ,

та секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-а-1753/2010, -

в с т а н о в и в:

Постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2010 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Мурованокуриловецькому районі Вінницької області та, зокрема, зобов`язано УПФУ у Мурованокуриловецькому районі призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 з 15 жовтня 2010 року державну пенсію по 3-й групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановивши її розмір не менше шести мінімальних пенсій по віку та нарахувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії по віку, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з подальшим її перерахунком у зв`язку зі зміною його розміру.

У цій справі було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у підрозділі примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області, і який 16 травня 2011 року закінчено на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент винесення, у зв`язку із фактичним виконанням рішення суду.

24 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-а-1753/2010, оскільки його оригінал втрачено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги зазначені у своїй заяві підтримав. Зокрема, пояснив, що вважає невиконаним рішення суду в повній мірі, оскільки з жовтня 2011 року він не отримує пенсію у розмірі, визначеному в судовому рішенні.

Представник УПФУ, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду заяви (а.с. 9), до суду не з`явився, не повідомив про причини неявки, не просив провести розгляд справи за його відсутності.

Судом на підставі ч. 1 та ч. 9 ст. 205 КАС України ухвалено про розгляд справи за відсутності представника УПФУ.

Судом встановлено, що постановою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2010 року, яка набрала чинності 02 березня 2011 року (належним чином посвідчена копія оглядалася в судовому засіданні), Управління Пенсійного Фонду України у Мурованокуриловецькому районі Вінницької області зобов`язано призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 з 15 жовтня 2010 року державну пенсію по 3-й групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, встановивши її розмір не менше шести мінімальних пенсій по віку та нарахувати додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії по віку, виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченого ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з подальшим її перерахунком у зв`язку зі зміною його розміру.

З матеріалів справи, зокрема, листа заступника начальника ГТУЮ з питань ДВС-начальника УВС № 4371/2.2/0-19 від 29.05.2019 (а.с. 2-3) вбачається, що виконавчий лист на підставі згаданої постанови суду видано 30 березня 2011 року, а також, що він перебував на виконанні до 16 травня 2011 року, коли державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до п. 18.4 розділу VI «Перехідні положення» КАС України, до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За змістом частин 2 і 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Такий висновок суду узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року по справі № 2-824/2009 провадження № 61-5388св18.

Із згаданого вище листа № 4371/2.2/0-19 від 29 травня 2019 року (а.с. 2-3) слідує, що рішення суду у справі № 2-а-1753/2010 виконане в повному об`ємі, а виконавче провадження з виконання цього рішення суду знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Окрім того, як зазначалося вище, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу вищевказаної статті вбачається, що КАС України передбачено єдину підставу для прийняття рішення про видачу дубліката виконавчого листа - втрата виконавчого документа, при цьому незалежно від причин такої втрати.

Водночас, для видачі судом дубліката виконавчого листа є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент видачі виконавчого листа у справі № 2-а-1753/2010, виконавчий лист на підставі судового рішення міг бути пред`явлений до виконання протягом року після набрання ним чинності. Таким чином, враховуючи строк визначений цією нормою, а також ст. 23 згаданого Закону про переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і постанову про закінчення виконавчого провадження від 16 травня 2011 року, строк пред`явлення виконавчого листа у справі № 2-а-1753/2010 до виконання закінчився 16 травня 2012 року.

Таким чином, судом встановлено, що, заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа через сім років після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Така обставина свідчить про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-а-1753/2010.

Керуючись п. 18.4 розділу VI «Перехідні положення» КАС України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 2-а-1753/2010.

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ___________