Справа № 523/7574/19
Провадження №2/523/3326/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

за участю секретаря Щербан О.Д.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 та просила суд скасувати захід забезпечення позову, накладений на підставі листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. №3592 на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який було зареєстровано у першій Одеській державній нотаріальній конторі 16.12.1975 р.№29.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 вказувала на те, що в 1971 р. ОСОБА_3 , знаходячись у шлюбі, за договором купівлу-продажу придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 1/2 частину будинку, розташованого у АДРЕСА_2 Наявний АДРЕСА_3 . В цьому будинку, в належній 1/2 частині, ОСОБА_3 проживав з дружиною ОСОБА_2 й сином, а в іншій частині - ОСОБА_6 зі своєю донькою, ОСОБА_5 .. В 1975 році в Народному суді Ленінського району м.Одеси розглядалася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розлучення та поділ майна, придбаного під час шлюбу. Не з`ясувавши усіх обставин, а саме, що 1/2 частини спірного будинку належить сім`ї ОСОБА_7 , Народний суд Ленінського району м.Одеси надіслав листа до Першої Одеської державної нотаріальної контори про накладення заборони на весь будинок АДРЕСА_4 , помилково вказавши, що будинок належить на праві особистої власності саме позивачу ОСОБА_2 . ОСОБА_3 відмовився від розподілу 1/2 частини спірного будинку на користь ОСОБА_2 11.06.1979 р. рідний брат ОСОБА_3 ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу іншу 1/2 частину будинку. 26.05.1999 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плужник Г.О. була посвідчена угода про встановлення порядку користування житловим будинком між учасниками спільної часткової власності, а саме між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .. 21.11.1983 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про розлучення з ОСОБА_2 14.01.1984 р. ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 . 01.02.2000 р. ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_8 1/2 частини будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 помер, і щодо його майна відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини будинку. Позивач за законом є його спадкоємицею, звернулася з заявою до нотаріуса. 14.12.2017 р. приватним нотаріусом Мартьяновою Т.О. відкрита спадкова справа, однак вказаний арешт перешкоджає їй оформити свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину будинку належну спадкодавцю ОСОБА_3 .

Сторони в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання. Представник позивача звернулася з заявою про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутності, на заочний розгляд справи згодна.

Відповідач про причини неявки не повідомила, з заявами про відкладення розгляду справи не зверталася.

Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. №3592 було накладено арешт на домоволодіння належне на праві власності ОСОБА_2 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 Наявний АДРЕСА_3 , який було зареєстровано у першій Одеській державній нотаріальній конторі 16.12.1975 р.№29 (а.с.8).

Як видно з копії технічного паспорта від 14.05.1979 р. на підставі свідоцтва про право на спадкування, виданого 20.10.1971 р. Одеською нотаріальною конторою 3/8 частини будинку належали ОСОБА_4 , а 1/8 частини ОСОБА_5 . На підставі договору купівлі-продажу від 11.06.1979 р. новим власником вказано ОСОБА_8 (а.с.20-25).

Відомості про наявність арешту на домоволодінні на теперішній час містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстрація обтяження здійснена 21.11.2008 р. Першою одеською державною нотаріальною конторою на підставі вказаного листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. (а.с.9).

21.11.1983 року було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10).

14.01.1984 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_9 , актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Ленінським відділом ЗАГС м.Одеса (а.с.12).

01.02.2000 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, за яким власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_4 Налічний АДРЕСА_5 , став ОСОБА_3 ..

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 14.12.2017 р. заведена спадкова справа №10/2017 (а.с.13,14).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Проаналізувавши вказані норми та оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, оскільки наявний арешт перешкоджає в оформленні спадкових прав , тому з будинку необхідно зняти арешт .

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,89,258-259,263-265,268,273,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з будинку АДРЕСА_4 Наявний (Налічний), накладений на підставі листа Народного суду Ленінського району м.Одеси від 15.12.1975 р. №3592/74, який було зареєстровано у Першій одеській державній нотаріальній конторі 16.12.1975 р.№29.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 17.07.2019 р..

Суддя: