07.08.2019
Справа №642/5003/19
2/642/1476/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Проценко Л.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» про забезпечення позову

у справі за позовною заявою Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому зазначив, що 22.11.2007р. ЗАТ «Про кредит Банк» (правонаступником якого є позивач) уклав із ОСОБА_2 рамкову угоду №6438 (зі змінами та доповненнями за договором №1 від 07.08.2007р.), за якою позивач здійснив кредитування позичальника у межах ліміту кредитування в сумі 150000 доларів США з лімітом строку 120 календарних місяців. На підставі та в межах цієї угоди між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договори про надання траншів 22.11.2007р. та 07.08.2008р. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаною рамковою угодою, ОСОБА_2 за договором іпотеки №6438-ІД01 від 22.11.2007р. передала позивачу в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань з повернення кредиту, позивач звертався до суду з позовом про стягнення боргу і 13.10.2016р. рішенням Ленінського районного суду м.Харкова №642/896/16-ц було стягнуто на користь позивача з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суми заборгованості за відповідними договорами про надання траншів 58667,22 грн., 73554,25 доларів США та 237600,13 грн. Постановою приватного виконавця від 06.03.2019р. за даним рішенням відкрито виконавче провадження, але рішення до цього часу не виконане, та встановлено, що нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, вже не є власністю ОСОБА_2 , а з 07.02.2017р. право власності на нього зареєстроване за відповідачем ОСОБА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 19.01.2017р.

В позовній заяві АТ «ПроКредит Банк» просить в рахунок погашення заборгованості за вказаними договорами траншу звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Ухвалою від 30 липня 2019р. було відкрито провадження у даній справі.

07 серпня 2019р. до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та заборонити їй вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням цього нерухомого майна. В обґрунтування заяви зазначено, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, нерухоме майно може бути відчужене, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду. Так, позичальник ОСОБА_2 протиправно відчужила це нерухоме майно, а ОСОБА_1 , яка набула права власності на нього, повинна була бути обізнаною, що це майно обтяжене іпотекою. Тому, в подальшому з метою унеможливлення повернути іпотечне майно, відповідач може реалізувати його іншій особі.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положеннями частин 1, 4, 5 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Позивачем наведено достатні підстави вважати, що без забезпечення позову існує реальний ризик відчуження відповідачем вказаного у позові спірного нерухомого майна, що може в подальшому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, зважаючи обставини справи та факти, викладені у позові і заяві про забезпечення позову, вважає за можливе задовольнити вимоги про забезпечення позову частково та, як співмірний засіб забезпечення позову, накласти заборону на відчуження предмету позову: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти заборону на відчуження:

1) житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Дата видачі ухвали 07 серпня 2019 року.

Копії ухвали направити сторонам по справі для відома.

Допустити негайне виконання вжитих заходів забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.Г. Проценко