Справа № 364/599/19
Провадження № 2/364/242/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л. А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г. І.,

за участю:

сторін,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 27.05.2019 р. надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 21.09.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 55.

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що вони з Відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2013 р., мають спільну дитину, 2014 р.н. Причиною звернення до суду є те, що Відповідач нехтує сімейними обов`язками, між ними постійно виникають сварки, свідком яких була їх дитина, на тепер їх шлюбні відносини фактично припинені.

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 21.06.2019 р. відкрито провадження у справі, визначено загальний позовний порядок розгляду справи, встановлено Відповідачеві строк подання відзиву, призначено підготовче судове засідання на 19.08.2019 р.

У підготовчому судовому засіданні 19.08.2019 р. Позивач підтримала позов, просила суд задовільнити позовні вимоги, шлюб розірвати, від примирення з Відповідачем відмовилась.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні просив надати 3 місяці строку для їх примирення.

Суд, заслухавши думки сторін, ознайомившись з матеріалами справи та вирішуючи усне клопотання Відповідача про надання строку для примирення, виходить з такого.

Відповідно до положень статей 24, 55 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Водночас стаття 111 Сімейного кодексу України зобов`язує суд вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Верховний Суд України у пункті 10 постанови Пленуму від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність дітей та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене частиною першою статті 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або за ініціативою суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

З огляду на це суд, зважаючи на термін перебування сторін у шлюбі (з 2013 року), наявність спільної неповнолітньої дитини, 2014 р.н., та заперечення Відповідача проти розірвання шлюбу, бажання його примиритися з Позивачем, вважає, що сім`ю можливо зберегти, що не суперечить інтересам сторін, відтак доцільним є надання подружжю строку на примирення, зменшивши його до 2 місяців порівняно з тим, про який просив Відповідач, беручи до уваги заперечення Позивача.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 251, пункту 3 частини першої статті 253 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення;у такому випадку провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Керуючись статтею 111 Сімейного кодексу України, пунктом 4 частини першої, частиною другою статті 251, пунктом 3 частини першої статті 253, статтями 258-261, 351-355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення 2 (два) місяці.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до закінчення визначеного судом строку для примирення.

Ухвала суду в частині зупинення провадження в справі може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л. А. Макаренко