РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/18026/18

Провадження № 22-ц/4815/989/19

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Галінська В.В.

Рішення ухвалене в м. Рівне

Дата виготовлення повного тексту рішення 21 травня 2019 року

Рівненський апеляційний суд в складі :

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з останнього на її користь витрат понесених на утримання дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 128 215,20 грн.

Позов мотивує тим, що протягом третього кварталу 2018 року нею понесені витрати, а саме, одяг для дітей - 2643,00 грн., 1298,80 грн., 2187,00 грн., 1734,00 грн., 839,00 грн., 4218,00 грн., 1038,00 грн., 798,00 грн., 1750,00 грн., 997,00 грн., 1325,00 грн., 4965,00 грн. на загальну суму - 23792,80 грн.; підготовка до навчального року - 1161,93 грн.; догляд за собою - 2215,02 грн., 235,65 грн. на загальну суму 2450,67 грн.; літній відпочинок в Турції в період з 21.08.2018 по 28.08.2018 - 53215,00 грн.; літній відпочинок в Карпатах в період з 11.07.2018 по 20.07.2018 - 11700,00 грн.; меблі в дитячі кімнати - 147 000 грн. Крім того, дівчатка займаються, для власного розвитку на українському багатострунному щипковому інструменті бандурі, які пошкодились при їх переїзді, відновити їх було неможливо, у зв`язку з чим, вона змушена була придбати їм по інструменту кожній, оскільки займаються діти групою для злагодженості колективного виконання. Загалом на музичні інструменти та струни нею було витрачено 17110,00 грн., на придбання цих інструментів відповідач також не порахував потрібним надати фінансову допомогу. Вказує, що загальна сума додаткових витрат на двох дітей складає 256 430,40 грн., а тому з відповідача підлягає половина зазначених витрат в розмірі 128215,20 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати понесені на утримання дітей в розмірі 4370 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що предметом спору не являється розмір суми аліментів, яка встановлена правильно, згідно чинного законодавства.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано того, що витрати, яких просить позивач є звичайними, не викликані особливими обставинами у розумінні норми ст. 185 Сімейного кодексу України, а відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дітей, виходячи із своїх матеріальних можливостей.

Зазначає, що позивачкою не було надано жодних належних доказів того, що діти розвивають особливі здібності, відвідують музичні гуртки, музичні школи та/чи приватні заняття гри на багатострунному щипковому інструменті - бандурі. Відсутні чеки та квитанції, що підтверджували б надання дітям послуг щодо навчання гри на бандурі (наявні лише чеки купівлі бандури).

Вказує, що суд першої інстанції також не врахував, що позивачка за період шість місяців має заробітну плату 296117 грн, чим спростовується факт потреби додаткової матеріальної допомоги на утримання двох неповнолітніх доньок. В той же час відповідач за період одного року має невизначений дохід (36731 грн), який є недостатнім, щоб оплатити додаткові витрати.

Також, відповідно до змісту мотивувальної частини рішення встановлено, що "Батько утриманням та вихованням дітей не займається"; "Жодного разу він не дав для неї та мамі коштів на її утримання. Ні разу не виявляв бажання провести з ними час, з його доньками, спільного часу. Всі фінансові витрати на їх утримання несе мама. Він ніколи не цікавиться їх почуттями, дозвіллям, інтересами. Систематично здійснює над нею психологічний тиск, зокрема, наговорює на маму, маніпулює її почуттями". Зазначає, що такі обставини не відповідають дійсності, до того ж частина з них не є предметом доказування, а тому підлягають виключенню з мотивувальної частини судового рішення.

На підставі викладеного, просив рішення Рівненського міського суду від 16 травня 2019 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на утримання дітей в сумі 4370 грн та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Змінити рішення у мотивувальній частині, виключивши з неї твердження : "Батько утримання та вихованням дітей не займається"; "батько утримання та вихованням дітей не займається"; "Жодного разу він не дав для неї та мамі коштів на її утримання. Ні разу не виявляв бажання провести з ними час, з його доньками, спільного часу. Всі фінансові витрати на їх утримання несе мама. Він ніколи не цікавиться їх почуттями, дозвіллям, інтересами. Систематично здійснює над нею психологічний тиск, зокрема, наговорює на маму, маніпулює її почуттями".

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що в апеляційній скарзі ставиться вимога як про повне скасування рішення та ухвалення нового рішення, такі часткову зміну рішення, шляхом виключення з нього певної частини. При цьому, вимога апеляційної скарги щодо виключення з мотивувальної частини опису письмового доказу, який був досліджений судом в судовому засіданні та є лише цитуванням частини документу без додаткового висновку суду про ті чи інші обставини та є безпідставною.

Вказує, що належними та допустимими доказами було доведено факт розвитку дітьми музичних здібностей, зокрема гру на бандурі, як і факт придбання їм музичних інструментів.

Покликаючись на викладені обставини, просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з ч.13 ст.7, ч.1 ст.274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом установлено, що згідно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №285 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №613, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Згідно з довідок ЗОШ І-ІІІ ступенів №23 Рівненської міської ради, ОСОБА_3 , навчається у 10-Б класі, а ОСОБА_4 навчається у 7-Г класі Рівненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №23 РМР (а.с. 11)

Довідкою, виданою Рівненською ОДПІ ДФС у Рівненській області підтверджується, що ОСОБА_2 , знаходиться на обліку в ОДП з 20.12.2006 та за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 здійснювала підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування (3 група) і сума її доходів згідно декларації платника єдиного податку - фізичної особи становить 267 942 грн. (а.с. 12)

Згідно довідки №217 від 18.07.2018, ОСОБА_2 дійсно працює в ПП "Авто-Оранта" на посаді директора на 0,75 ставки від окладу з 17.08.2017 (а.с. 13), а згідно довідки від 18.07.2018 №АО00-000019, ОСОБА_2 отримала дохід в ПП "Авто-Оранта", за період з січня 2018 року по червень 2018 року в розмірі 22275 грн. (а.с. 14).

Згідно довідки №1/18 від 18.07.2018, ОСОБА_2 дійсно працює в ТОВ "БУДКОМФОРТ-ЛАЙН" на посаді директора на 0,25 ставки від окладу з 01.11.2017 (а.с. 15), а згідно довідки від 18.07.2018 №1, ОСОБА_2 отримала дохід в "БУДКОМФОРТ-ЛАЙН" за період з січня 2018 року по червень 2018 року в розмірі 5900 грн. (а.с. 16).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 31 жовтня 2018 року, складеного комісією в складі заступника начальника служби у справах дітей РДА ОСОБА_9 та фахівця соціальної роботи ОСОБА_5 , проведено обстеження сім`ї ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 в складі сім`ї з 4 чоловік, ОСОБА_4 , 2005 р.н., ОСОБА_3 , 2002 р.н., ОСОБА_8 , 1998 р.н.. Будинок в хорошому стані, створені хороші умови для проживання, розвитку. Мама ОСОБА_2 належним чином виконує батьківські обов`язки по відношенню до дітей. Батько утриманням та вихованням дітей не займається. Діти виховуються в нормальних умовах, забезпечені усім необхідним відповідно до віку, емоційно врівноважені та задоволені життям з матір"ю. Від соціального супроводу відмовилися (а.с. 18,19).

З пояснень ОСОБА_3 наданих начальнику служби у справах дітей Рівненської РДА Андріюк Н.Р. 31.07.2018, вбачається, що протягом 2017-2018 року вони проживають окремо від батька, жодного разу він не дав для неї особисто та мамі коштів на її утримання. Ні разу не виявляв бажання провести з ними час, з його доньками, спільного часу. Всі фінансові витрати на їх утримання несе мама. Він ніколи не цікавиться їх почуттям, дозвіллям, інтересами. Систематично здійснює над нею психологічний тиск, зокрема наговорює на маму, маніпулює її почуттями (а.с.20). Аналогічні пояснення надані ОСОБА_4 (а.с. 21).

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна суб`єкта, у власності ОСОБА_1 знаходиться будівля за адресою: АДРЕСА_2 з 30.08.2006 (а.с.23-24).

Згідно витягів від 23.07.2018 вбачається, що ОСОБА_1 являється засновником ТзОВ "Волинь-Буджитло", керівником ТзОВ "Комфорт-Лайн", засновником та керівником ПП "Автотехнологія", керівником ТзОВ "Рівненський Автозавод" (а.с.25-46).

Як слідує з матеріалів справи, позивачкою понесені наступні витрати, а саме: заявка від 20.08.2018 на відпочинок в Турції на період з 21.08.2018 по 28.08.2018 на суму 106430,18 грн. (а.с.47); прибутковий касовий ордер №2 від 11 липня 2018 року на послуги з тимчасового проживання з 11.07.2018 до 20.07.2018 в Готельному комплексі «Подолянка» на загальну суму 23400 грн. (а.с.48); чек на придбання продукції по догляду № 016-00021416 від 18.08.2018 на суму 2215,02 грн. та чек на суму 235,65 грн. (а.с.49); чек на придбання канцелярського приладдя № 38АА від 04.08.2018 на суму 1161,93 грн. (а.с.50); чеки на придбання одягу на суму 2643,00 грн., на суму 1298,00 грн., на суму 187,00 грн., на суму1734,00 грн., на суму 839,00 грн., на суму 4218,00 грн., на суму 798,00 грн., на суму 1038,00 грн., на суму 1750,00 грн., на суму 997,00 грн., суму 1939,00 грн., на суму 4965,00 грн. (а.с.51-54); товарний чек на придбання музичних інструментів від 16.07.2018 на загальну суму 17110,00 грн. та товарний чек на придбання підліткових меблів від 10.07.2018 на загальну суму 147000,00 грн. (а.с.55).

Із довідки про доходи від 18.10.2018, ОСОБА_1 працює на посаді директора ТОВ "Рівненський автозавод", загальна сума доходу за період з березня 2018 року по вересень 2018 року без урахування аліментів становить 26615,76 грн. (а.с.82), а згідно довідки про доходи від 18.10.2018, ОСОБА_1 працює на посаді директора за сумісництвом ПП "Автотехнологія", загальна сума доходу за період з жовтня 2017 року по вересень 2018 року без урахування аліментів становить 10116,67 грн..(а.с.83).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Установивши, що позивач понесла документально підтверджені додаткові витрати у розмірі 8740 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність стягнення половини цієї суми з відповідача (4370 грн), оскільки батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Також суд дійшов правильного висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на літній відпочинок в Турції в період з 21.08.2018 по 28.08.2018 - 53215,00 грн.; літній відпочинок в Карпатах в період з 11.07.2018 по 20.07.2018 - 11700,00 грн, оскільки матеріали справи не містять належних та достатніх документальних доказів, як на підтвердження їх необхідності у розумінні статті 185 СК України, так і щодо обґрунтованості розміру заявлених вимог по кожному виду платежу.

При цьому судом правильно зазначено, що витрати на придбання одягу для дітей - 2643,00 грн., 1298,80 грн., 2187,00 грн., 1734,00 грн., 839,00 грн., 4218,00 грн., 1038,00 грн., 798,00 грн., 1750,00 грн., 997,00 грн., 1325,00 грн., 4965,00 грн. на загальну суму - 23792,80 грн.; підготовка до навчального року - 1161,93 грн.; догляд за собою - 2215,02 грн., 235,65 грн. на загальну суму 2450,67 грн.; меблі в дитячі кімнати - 147 000 грн. є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно.

Зазначені висновки відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, цих висновків не спростовують.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що підлягають виключенню із мотивувальної частини висновки, що "Батько утриманням та вихованням дітей не займається"; "Жодного разу він не дав для неї та мамі коштів на її утримання. Ні разу не виявляв бажання провести з ними час, з його доньками, спільного часу. Всі фінансові витрати на їх утримання несе мама. Він ніколи не цікавиться їх почуттями, дозвіллям, інтересами. Систематично здійснює над нею психологічний тиск, зокрема, наговорює на маму, маніпулює її почуттями", оскільки як правильно зазначає позивачка у своєму відзиві на апеляційну скаргу зазначені фрази не є висновками суду, а є описом письмового доказу, який був досліджений судом в судовому засіданні та є лише цитуванням частини документу без додаткового висновку суду про ті чи інші обставини.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди ОСОБА_1 із ухваленим у справі судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 серпня 2019 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: Н.В. Бондаренко

С.О. Гордійчук