Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2019 Справа №607/4564/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участю секретаря с/з Созанської Т.І.

- представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Волочиський районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Волочиський районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає з позивачем.

На обґрунтування позову посилається на ту обставину, що рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 01.08.2013 року стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 10.06.2013 року.

В подальшому рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.01.2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину задоволено та вирішено стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 713грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення сином повноліття.

Разом з тим, зазначає, що відповідач з часу ухвалення судового рішення уже з 2013 року допустив затримання сплати аліментних платежів, а тому повинен нести фінансову відповідальність у розмірі, визначеному Сімейним Кодексом України, тому просить суд захистити її право шляхом стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 22055 гривень за період з червня 2013 року по квітень 2018року, з розрахунку представленого в позовній заяві.

Крім того, просить стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на дитину, понесені нею, у зв`язку із проведенням дитині ОСОБА_4 операції: аденоідектомія, танзалотоміяункція, яка була проведена 06.12.2018 року Медичним центром «Клініка ЛОР - ендоскопічної та пластичної хірургії Стахіва «До і Після», що підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 в розмірі 10000грн.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить позовні вимоги задовольнити, з мотивів наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно був повідомлений про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Волочиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, щодо вирішення справи покладається на думку суду.

Вивчивши матеріали справи Суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

В даному шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий після розірвання шлюбу батьків залишився проживати з матірю позивачем ОСОБА_2

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 01.08.2013 року стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 10.06.2013 року.

В подальшому рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.01.2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину задоволено та вирішено стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 713грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення сином повноліття.

Як вбачається із довідки-розрахунку виконаної старшим державним виконавцем Пантелімоном А.В., що затверджена начальником відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 17.12.2018 року, заборгованість з виплати аліментів станом на 01.12.2018року виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду №607/11892/17 від 27.06.2018року про стягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини : сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 713грн.00коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення сином повноліття, становить 7289грн.

Також в матеріалах справи міститься довідка-розрахунок головного державного виконавця Стаднійчук В.Ю. затверджена начальником Волочиського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 17.12.2018року, згідно якої заборгованість з виплати аліментів станом на 12.03.2018року згідно виконавчого листа №2/671/438/2013-ц від 01.08.2013року Волочиського суду про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400грн. щомісяця, починаючи з 13.06.2013року, борг станом на 12.03.2018року становить 8255грн.

Позивачем зроблено власний розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів з червня 2013 року по квітень 2018 року за прострочення сплати аліментів на дитину боржником ОСОБА_3 , яка складає 49 416,6 грн. Із врахуванням вимог ч.1 статті 296 СК України, вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, тому просить стягнути із відповідача ОСОБА_3 неустойку (пеню) у розмірі його заборгованості по сплаті аліментів станом на квітень 2018 року в сумі 20 800 грн.

Також позивачем ОСОБА_2 за власні кошти була оплачена операція: аденоідектомія, тонзилотомія, двобічна темпанопункція малолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була проведена 06.12.2018 року Медичним центром «Клініка ЛОР - ендоскопічної та пластичної хірургії Стахіва «До і Після», яка розташована по вул. Клінічній 1-а у м.Тернополі, що підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 .

Факт оплати ОСОБА_2 10000грн. за проведення вказаної операції підтверджується дублікатом касової квитанції Тернопільської філії АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 06.12.2018 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З приводу стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів суд наголошує таке.

Згідно ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Зазначений порядок обчислення загальної суми пені наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ий провадження № 14-37цс18.

Як означено вище, позивачка просить суд стягнути пеню в сумі 22055 гривень.

Водночас станом на 01.12.2018 року судом встановлена заборгованість відповідача із сплати аліментів в сумі 7289 гривень. І жодних доказів об`єктивної неможливості утримання відповідачем власного сина судом не встановлено.

З огляду на приписи ч.1 ст.196 СК України, котрою передбачено, що сума стягуваної пені не може перевищувати 100% заборгованості, Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути пеню в розмірі 7289 гривень.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, з урахуванням викладеного, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, шляхом стягнення 7289 гривень пені за прострочення сплати аліментів, тобто суми, що не перевищує 100% заборгованості по сплаті аліментів та 5000 гривень додаткових витрат на дитину понесених на проведення операції малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що складає половину вартості проведеної операції.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 185, 196, 199 Сімейного Кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) 7289 гривень пені за прострочення сплати аліментів та 5000гривень додаткових витрат на дитину понесених на проведення операції малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 768,40 гривень судового збору в дохід державного бюджету.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк