ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1758/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2019 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши в залі суду, у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

Встановив:

05.12.2018 до суду звернулася ОСОБА_1 (далі Позивач) з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 (далі Відповідачі), про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 , визнавши Відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що на підставі приватної спільної часткової власності, їй належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстровані зокрема і Відповідачі, які з 2005 року у вищезазначеному житловому будинку не проживають, особистих речей їхніх в будинку немає, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не приймають, будинком не цікавляться. Позивач зазначає, що перешкод для проживання Відповідачам вона не чинила. Проте, факт їхньої реєстрації за вказаною адресою порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, а також вона позбавлена можливості оформити субсидію.

02.01.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути без її участі (а.с. 38).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися надали заяву в якій зазначили, що вони в добровільному порядку знялися з реєстрації за спірною адресою, долучивши до заяви копії паспорта та посвідки на постійне проживання (а.с. 40-43).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася належним чином. Відзив та будь-які інші клопотання на адресу суду не направляла.

Представник третьої особи служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Гречанов О.І., який захищає права та інтереси неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в призначене судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Долучив до заяви копії довідок про реєстрацію місця проживання неповнолітніх за новою адресою з 11.05.2019 (а.с.51-53).

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справ. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 77, 78 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Згідно положень статті 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Позивачу ОСОБА_1 , на праві приватної спільно часткової власності належить Ѕ частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 15.04.2008 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 15.04.2008 ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 9-10).

У зазначеному житловому будинку за спірною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_4 , яка починаючи з 2005 року не проживає за місцем реєстрації, особистих речей в приміщенні будинку немає. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується Актом обстеження на предмет проживання від 27.11.2018 проведеним депутатом Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 (а.с. 13).

Як зазначив Позивач в позові, зокрема ОСОБА_6 є її онукою, через реєстрацію останньої вона позбавлена можливості оформити субсидію, що порушує її права на вільне розпорядження і користування майном.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідачі, в тому числі ОСОБА_6 , у даному житловому будинку не проживають з 2005 року і доказів на спростування цих обставин останьою взагалі не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В ході розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в добровільному порядку знялися з реєстрації місця проживання за спірною адресою, а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою в їхніх копіях паспорта громадянина України, посвідки на постійне проживання, де наявний штамп «знято з реєстрації місця проживання» та нове «місце проживання зареєстровано за адресою» з 12.03.2019 значиться буд. АДРЕСА_2 .

Також зняті з реєстрації неповнолітні ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , де з довідок про реєстрацію місця проживання виданих виконавчим комітетом Петриківської селищної ради вбачається, що останні з 11.05.2019 зареєстровані за тією ж адресою, що і вищезазначені відповідачі, тому в цій частині позову слід відмовити оскільки в даній частині порушення права та інтересу Позивача не підтвердилося.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, клопотань про розподіл судових витрат не надходило.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 77, 78, 81, 89, 264, ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, яка втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. О. Говоруха