Ухвала

Іменем України

31 липня 2019 року

м. Київ

справа № 127/8132/18

провадження № 61-13699ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором від 18 вересня 2007 року № 0.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2019 року позов ПАТ «УкрСиббанк» - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу АТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2019 року - без змін.

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду подана касаційна скарга представника АТ «УкрСиббанк» - адвоката Агабалаєвої Я. В., в якій вона, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що справа неодноразово призначалась до судового розгляду, а саме на 23 січня 2019 року та 22 лютого 2019 року. Про дату та час розгляду справи суд повідомив представника ПАТ «УкрСиббанк» у порядку, передбаченому ЦПК України. У зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання, про причини неявки якої він суд не сповістив і заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, суд першої інстанції обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду.

Доводи касаційної скарги вже були предметом дослідження в апеляційній інстанції, зводяться до переоцінки доказів, а зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами було допущено порушення норм процесуального права, які передбачені статтею 411 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Обрана представником ПАТ «УкрСиббанк» при розгляді справи позиція вказує на небажання приймати участь у розгляді та свідчить про зловживання стороною своїми процесуальними правами (стаття 44 ЦПК України).

Крім того, відповідно до частини другої статті 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно, тому право АТ «УкрСиббанк» на справедливий суд не порушено.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зміст оскаржуваних судових рішень та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - адвоката Агабалаєвої Яни Валеріївни, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк