ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2019 року м. Херсон

справа № 659/954/18

провадження № 22-ц/819/889/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області у складі судді Цесельської О.С. від 20 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Верхньоторгаївської сільської ради Нижнісірогозького району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Цир Любешівського району Волинської області, обґрунтовуючи вимоги тим, що вагітність та народження дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4, які потребували постійного догляду, значна відстань від місця відкриття спадщини унеможливили до цього часу подати заяву про прийняття спадщини.

Рішенням Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 листопада 2018 року позов задоволено. Суд ухвалив: визначити ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилися після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що внаслідок нотаріально посвідченого договору міни земельних ділянок він набув право власності на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 . Реалізуючи на підставі оскаржуваного рішення суду першої інстанції спадкові права, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору міни земельних ділянок , укладеному між особою, яка подала апеляційну скаргу та ОСОБА_3 .. Отже, вважає, що оскаржуваним рішенням порушуються його права.

Також, апеляційну скаргу мотивовано тим, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував положення ч.3 ст.1272 ЦК України. Поза увагою суду першої інстанції залишилися ті обставини, що зазначені позивачем причини пропуску строку у вісім років не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї, як спадкоємця. Крім того, ОСОБА_2 приховала від суду наявність іншого спадкоємця, дружини, яка проживала разом з чоловіком за однією адресою, а отже фактично прийняла спадщину.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , її доводи не визнала, вважає, що у спірних правовідносинах щодо спадкування, ОСОБА_1 за відсутності у нього спадкових прав не є особою, права якої порушуються оскаржуваним рішенням, а тому апеляційне провадження за його апеляційною скаргою має бути закрито. Зазначає, що наявність цивільного провадження про визнання недійсним договору міни земельних ділянок за її позовом до ОСОБА_1 не є тією підставою, яка свідчить про порушення його прав рішенням про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що її мати ОСОБА_4 , як дружина її батька не проявляє зацікавленості до цієї спадщини, та на момент смерті батька була зареєстрована в с . Верхні Торгаї, а отже фактично спадщину не прийняла.

Заслухавши доповідача, представника позивача та представників особи, яка подала апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, зробив висновок про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_2 , позивача по справі, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Цир Любешівського району Волинської області /а.с. 4, 8, 9/.

За повідомленням державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області спадкова справ після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заведена / а.с.39/.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося (пункт 3 частини першої статті 362 ЦПК України).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 зазначив про наявність спору про право на земельну ділянку, яка мала бути об`єктом спадщини, як така, що належала померлому до укладення договору міни земельних ділянок, а отже оскаржуване рішення суду впливає на його права.

ОСОБА_1 не є спадкоємцем ОСОБА_3 , що ніким не заперечується, а також не є співвласником майна.

Проте, у досліджуваних правовідносинах, земельна ділянка площею 8,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 29 січня 2003 року Верхньоторгаївською сільською радою Нижньосірогозького району Херсонської області був ОСОБА_3 та яка мала б бути об`єктом спадкування, перейшла у власність ОСОБА_1 внаслідок нотаріально посвідченого договору обміну земельних ділянок від 05.08.2010 року.

У судовому порядку ОСОБА_2 оскаржується зазначений договір обміну земельних ділянок ( справа №659/107/19, провадження №2/659/51/19) /а.с.81/.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 на час розгляду судом першої інстанції зазначеної справи був та є власником земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 та право власності на яку, як об`єкт спадкування, ОСОБА_2 оскаржується у судовому порядку, наявний висновок, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права обов`язки ОСОБА_1 вирішувалося.

Правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем врегульовані нормами ЦК України: статтями 1216, 1220, 1221,1222, 1261, 1272 ЦК України.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності".

Колегія суддів, вважає, що у даній справі, враховуючи час смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини : вагітність та народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 року дітей, які не є такими, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а також термін звернення до суду- через 8 років після смерті батька, суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано визнавши їх поважними, не дотримався принципу "пропорційності" як невід`ємної складової та інструменту верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Крім того, колегія суддів вважає за можливе звернути увагу на те, що позивач не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини поштою. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково задовольнив позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Крім вищенаведеного, колегія суддів вважає за можливе зазначити наступне. Виходячи з відомостей наданих апеляційному суду секретарем Любешівської селищної ради Волинської області, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав за адресою АДРЕСА_2 разом із матір`ю ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Отже в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_3 .. Проте, суд першої інстанції не перевірив суб`єктний склад спадкоємців в частині фактично успадкованого майна ОСОБА_3 ..

Доводи позивача про те, що рішенням суду в даній справі права ОСОБА_1 не порушені, та апеляційне провадження має бути закрито, апеляційним судом до уваги не приймаються за вищенаведених обставин.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, статті 1272 ЦК України, керуючись статтями 367,374, 376,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 листопада 2018 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Верхньоторгаївської сільської ради Нижнісірогозького району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 31 липня 2019 року

Суддя І.В. Склярська