смт.Короп 07 серпня 2019 року
Коропський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Грушко О.П.
при секретарі - Хілько Н.В.,
з участю позивача, представника позивача, представника третьої особи,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Коропської селищної ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала та пояснила, що її чоловіку і довірителю ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, в АДРЕСА_1 . В даному житловому будинку, крім них з чоловіком, зареєстровані відповідачі: їх спільна дочка та двоє її дітей. Однак фактично вони більше 8 років у будинку не проживають і не з`являються. Дочка вже біля 18 років живе за межами України. Зараз відповідачка разом з чоловіком і двома своїми дітьми проживають в Канаді. У них там є власне житло і робота. Повертатися до України вони не збираються. Дітей дочка зареєструвала у буднику позивача у 2010 році, але фактично діти жодного дня тут не проживали. Факт реєстрації у будинку відповідачки та її дітей позбавляє власника права на отримання субсидії. Позивач і представник є пенсіонерами, особами похилого віку, а тому отримання субсидії є для них вкрай важливим. А тому просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1 .
Відповідачі та їхній представник ОСОБА_2 на виклик в судове засідання не з`явились, хоча про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, шляхом поміщення оголошення на веб-порталі Судової влади України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки і піклування Коропської селищної ради Комар Людмила Володимирівна позов визнала частково. Пояснила, що після відкриття провадження у даній справі, орган опіки і піклування провів обстеження умов проживання позивача. За наслідками обстеження було встановлено, що ні відповідач, ні її діти у будинку не проживають, їхніх речей там немає. Тому з вимогою про позбавлення права проживання ОСОБА_2 представник погоджується. Але не погоджується з вимогою про позбавлення права користування будинком дітей відповідача, щоб не було порушення їхніх прав на житло.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 показав, що проживає в с АДРЕСА_2 Риботин. Добре знає позивача та відповідача. Зараз відповідачка проживає за кордоном. Вже близько 8 років ОСОБА_7 у с. Риботин не з`являлася, у будинку позивача не проживає. Її дітей взагалі ніколи не бачив.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_8 показала, що проживає в с АДРЕСА_2 Риботин. Добре знає позивача та відповідача. Зараз відповідачка з дітьми проживає в Канаді. До України повертатися не збирається. Вже близько 8 років ОСОБА_7 у с. Риботин не з`являлася, у будинку позивача не проживає. Її дітей взагалі ніколи не бачила.
Даний позов зареєстровано в суді 22.05.2019 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 05.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначене спрощене позовне провадження.
Заслухавши учасників, показання свідків, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні власником житлового будинку, в АДРЕСА_1 , є позивач, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20.12.2012 року.
Відповідачі, принаймні, протягом 8 останніх років у будинку позивача не проживають, що підтверджується показаннями свідків та довідкою Риботинського старостинського округу Коропської селищної ради.
Відповідно до ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу України, ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право використовувати помешкання для особистого проживання, проживання членів їх сім`ї та інших осіб. Вони мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд та вимагати усунення будь-яких порушень їх прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України: Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Вирішуючи питання позбавлення права користування будинком неповнолітніх, враховуючи думку органу опіки і піклування, суд виходить з наступного. Згідно наданих документів, відповідачка ОСОБА_2 уклала шлюб на території Канади, її діти, які є відповідачами, народилися та проживають у Канаді. Згідно пояснень учасників, відповідачі мають житло в Канаді, повертатися в Україну не збираються.
Відповідно до ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування.
Суд виходить з того, що батьки, не позбавлені батьківських прав, народивши дітей у певній країні, проживаючи з ними у цій країні, планують їх майбутнє керуючись виключно інтересами дітей. Органом опіки і піклування не надано суду жодних доказів того, що позбавлення дітей, які проживають з батьками в Канаді, права проживання у будинку в АДРЕСА_1 Чернігівської області суперечитиме інтересам дітей або порушить їх права.
Позивач бажає позбавити права користування житловим будинком, який йому належить на праві власності, відповідачів, оскільки останні зареєстровані за вищевказаною адресою, але фактично не проживають.
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 150 Житлового кодексу України, ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 280-285 ЦПК України, суд,-

Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування житловим будинком, що розташований в АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя: Грушко О. П.