справа № 361/2175/19 головуючий у суді І інстанції Сердинський В.С.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань Катерини Володимирівни про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяження, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на квартири, розташовані у будинках АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ; зобов`язати державного реєстратора скасувати запис про право власності на зазначене нерухоме майно.

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив накласти арешт на квартири посімейного спільного заселення, власником яких є ОСОБА_1 , а саме: на квартири АДРЕСА_3 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 квартири АДРЕСА_5 за адресою: АДРЕСА_4 квартиру АДРЕСА_6 адресою: АДРЕСА_4 квартири АДРЕСА_7 адресою: АДРЕСА_4 .

Заява обґрунтована тим, що вказані квартири є власністю ОСОБА_1 та без згоди позивача можуть бути переплановані та перебудовані, що дозволить змінити реєстраційні номери оскаржуваних квартир та зробить неможливим вирішення справи по суті, уникнути справедливого вирішення справи та утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. ОСОБА_1 придбав будівельні матеріали, встановив додаткові вхідні двері по всьому периметру будівлі з метою поділу вже побудованих квартир на декілька житлових приміщень. Відповідач здійснив передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_8 в якості забезпечення повернення кредитних коштів, де ОСОБА_3 є іпотекодержателем.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що вимоги позивача не підтверджені жодними належними доказами. Вжиття заходів забезпечення позову є абсолютним обмеженням права власності відповідача. Суд не врахував, що для обмеження власника у його правах мають бути конкретні, обґрунтовані і виключно передбачені законом підстави, яких у даному випадку заявник не навів та конкретних доказів не надав. Захід забезпечення позову не відповідає заявленим позовним вимогам, не є співмірним з ними. Незрозумілим та необґрунтованим є той факт, що арешт накладено на всі квартири, хоча предметом спору є лише деякі з них. Суд не обґрунтував належним чином необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Наявність самого позову не є підставою для накладення арешту. Попередній договір від 15 листопада 2017 року, на невиконання якого спирається позивач, взагалі необхідно вважати нікчемним. Будівельні роботи були виконані ОСОБА_1 і позивач не має до них жодного відношення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що в апеляційній скарзі відсутня інформація, підтверджена належними доказами про підстави набуття відповідачем права власності на 14 квартир, державна реєстрація яких оскаржується в судовому порядку. ОСОБА_1 намагається уникнути відповідальності за шахрайські дії стосовно реєстрації права власності на новостворене майно та зняти арешт з майна ще до розгляду справи по суті. Даний факт підтверджено роздруківкою з сайту ОЛХ, де ОСОБА_1 виставив на продаж оспорювані квартири за зниженою ціною з метою якнайшвидше продати вказані квартири, незважаючи на накладений арешт. Відповідач не надав жодного документу, як підставу набуття права власності на новостворене майно, таких як дозвіл на будівництво, акт введення в експлуатацію, проект. кошториси та інші документи, які підтверджують заявлені ним факти.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на спірні квартириє співмірним із заявленими позовними вимогами про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема,накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснено судам, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовних вимогам.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 вказує на те, що за умовами укладеного між ним та ОСОБА_1 попереднього договору від 15 листопада 2017 року на позивача мало бути переоформлено багатоквартирний будинок разом з земельними ділянками. Однак, відповідач порушив домовленості та в односторонньому порядку одноособово зареєстрував на себе право власності на 14 об`єктів житлової нерухомості. При проведенні державної реєстрації прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 державний реєстратор проігнорувала п`ять декларацій про готовність до експлуатації об`єкта будівництва.

У зв`язку з зазначеним, ОСОБА_2 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно.

Апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції, який вважав, що спосіб забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є співмірним із заявленими позовними вимогами, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 заявив позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію права власності на квартири та зобов`язання державного реєстратора скасувати запис про право власності на зазначене нерухоме майно.

Спосіб забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_2 , не є співмірним із заявленими позовними вимогами та жодним чином не забезпечить виконання рішення суду. Позовні вимоги є вимогами немайнового характеру і в разі їх задоволення рішення державного реєстратора вважатимуться протиправними та будуть скасовані, а також будуть скасовані записи про право власності з моменту набрання рішенням суду законної сили. Саме рішення суду за наслідками розгляду даної справи не потребуватиме примусового виконання.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У пункті 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року, зазначено, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.

Однак, до проведення державної реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_1 спірне нерухоме майно не було зареєстроване за жодною особою, а тому автоматичне поновлення записів про речові права, у тому числі ОСОБА_2 , у даному випадку не матиме місця, навіть у випадку задоволення позову. Жодних вимог щодо самих квартир, на які суд наклав арешт, позивач не заявляв.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказував на те, відповідач не надав жодного документу як підставу набуття права власності на новостворене майно, таких як дозвіл на будівництво, акт введення в експлуатацію, проект, кошториси та інші документи, які підтверджують заявлені ним факти.

Разом з тим, обставини, на які посилається позивач, підлягають перевірці та оцінці судом під час розгляду справи по суті, а не на стадії вирішення питання про забезпечення позову.

За таких обставин, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з прийняттям постанови про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року скасувати та прийняти постанову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань Катерини Володимирівни про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяження, зобов`язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.