Справа № 161/6608/18
Провадження № 2/161/520/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/6608/18 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Пред`явлена позовна заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Для участі в судових засіданнях, призначених на 04 березня 2019 року та 15 квітня 2019 року в якості представника позивача АТ КБ «Приватбанк» прибула ОСОБА_2 . На підтвердження повноважень останньою було надано суду копію довіреності № 3268-К-О від 31 липня 2018 року (а.с. 131).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Однак, до позовної заяви взагалі не додано доказів, що ОСОБА_2 є адвокатом.

Відповідно до ч. 3 статті 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Крім того, до позовної заяви взагалі не додано доказів, що ОСОБА_2 є членом виконавчого органу АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, на думку суду відсутні підстави для визнання судом цивільної справи № 161/6608/18 за позовною заявою АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості малозначною, як справи незначної складності, вказана справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. А тому за таких обставин, представництво в даній цивільній справі може здійснюватись виключно адвокатом або через самопредставництво АТ КБ «Приватбанк» у чіткій відповідності до положень ч. 3 статті 58 ЦПК України.

Однак, із змісту копії довіреності № 3268-К-О від 31 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не є членом виконавчого органу АТ КБ «Приватбанк». Вказана довіреність видана не від імені керівника АТ КБ «Приватбанк» або члена виконавчого органу.

Із копії статуту АТ КБ «Приватбанк» (нова редакція) не вбачається, що Правління АТ КБ «Приватбанк» є його виконавчим органом.

А тому за таких обставин, ОСОБА_2 не уповноважена на представництво АТ КБ «Приватбанк» саме на підставі довіреності № 3268-К-О від 31 липня 2018 року. Оскільки ч. 3 статті 58 ЦПК України чітко визначено, що у випадку самопредставництва юридичної особи, представником у суді може бути керівник юридичної особи, член виконавчого органу, або особа, яка наділена повноваженнями від імені безпосередньо цих осіб.

На зазначені обставини було звернуто особливу увагу ОСОБА_2 та зобов`язано надати суду довіреність, яка належним чином, у відповідності до положень ч. 3 статті 58 ЦПК України, підтвердить її повноваження як представника АТ КБ «Приватбанк».

Судом про розгляді справи встановлено, що розгляд справи було призначено на 15.40 годин 03 червня 2019 року.

03 червня 2019 року представником позивача ОСОБА_2 повторно не подано до суду документи, які підтверджують її повноваження як представника АТ КБ «Приватбанк».

При цьому, 15 квітня 2019 року на ім`я голови правління АТ КБ «Приватбанк» Петра Крумханзла було направлено повідомлення про необхідність забезпечення явки в судове засідання в якості представника саме адвоката або члена виконавчого органу АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 134).

Розгляд справи судом було відкладено на 11.45 годин 29 липня 2019 року. Про дату, час і місце проведення судового засідання позивача повідомлявся належним чином (а.с. 137).

29 липня 2019 року представником позивача ОСОБА_2 повторно не подано до суду документи, які підтверджують її повноваження як представника АТ КБ «Приватбанк». Інший представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки до суду не повідомив, від нього до суду не надходило заяви про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Внаслідок неналежного здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов`язків заявником не отримано судову повістку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, якому достовірно відомо про наявне судове провадження,будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що належним чином повідомлений представник позивача, повноваження якого належним чином підтверджені, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин. При цьому, неявка в судове засідання сторони позивача перешкоджає розгляду цивільної справи, у зв`язку необхідністю в особистих поясненнях представника позивача. Про що достовірно відомо позивачу. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 200, п. 3 ч. 1ст. 257 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з моменту її підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко