Провадження № 2/344/1712/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 22 вересня 2015 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за яким остання позичила грошові кошти в розмірі 50 000 доларів США, та зобов`язалась їх повернути до 03 жовтня 2015 року, що підтверджується доданою до заяви розпискою позичальника. Однак у встановлений в розписці строк грошові кошти позивачу повернуті не були.

Відповідно до поданого відзиву відповідач заперечила проти задоволення позову, оскільки вважає, що розписки вона не підписувала.

Позивач у судове засідання не з`явився, представником позивача суду подано заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомила.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушеного права на належне виконання умов договору позики, внаслідок чого позикодавець позивається про його відновлення шляхом стягнення заборгованості за договором позики з позичальника.

Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

22 вересня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, за якою відповідач отримала від позивача 50 000 доларів США. Відповідно до розписки відповідач зобов`язалась повернути позику до 03 жовтня 2015 року (а.с. 4).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, в даному випадку - договору позики від 22 вересня 2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу дії ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17 грудня 2018 року у даній справі призначено судово-почеркознавчу експертизу на предмет складення тексту розписки відповідачем, а також наявності її підпису у зазначеному борговому документі. Однак дана ухвала суду залишилась без виконання, оскільки відповідач ОСОБА_2 не оплатила вартість експертизи (а.с. 41-42), що судом розцінено як свідоме ухилення від її проведення та затягування розгляду справи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, аналогічне визначення міститься також в ст. 81 ЦПК України.

В ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наведене свідчить що відповідач не довела письмовими доказами доводів своїх заперечень, з приводу неукладення нею договору позики.

Звертаючись за захистом своїх прав позивач просив суд стягнути борг за договором позики в гривневому еквіваленті за курсом, встановленим НБУ на день подання позову до суду.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується з приписами ст. 524 ЦК України, згідно з якими зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, проте не містять заборони щодо визначення грошового еквівалента зобов`язань в іноземній валюті.

Наведені приписи дають підстави вважати, що вимога позову про стягнення боргу за договором позики в гривневому еквіваленті відповідає вимогам закону.

Таким чином з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 50 000 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ, станом на 02 жовтня 2018 року еквівалентно 1 410 500, 00 грн.

Окрім основної суми боргу позивач просить про стягнення в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми в розмірі 127 408, 72 грн., що еквівалентно 4 513,43 доларів США.

Проведений позивачем розрахунок не спростований відповідачем, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підтвердження понесення судових витрат позивач надав квитанцію про сплату судового збору в розмірі 8 810 грн. 00 коп. за подання позовної заяви до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527 ч. 1, 625, 1048, 1049 Цивільного Кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 22 вересня 2015 року в розмірі 1 410 500 (один мільйон чотириста десять тисяч п`ятсот) гривень, що станом на 02 жовтня 2018 року еквівалентно 50 000 дол. США, три проценти річних в розмірі 127 408 (сто двадцять сім тисяч чотириста вісім) гривень 72 копійки, що станом на 02 жовтня 2018 року еквівалентно 4 516,43 дол. США.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 8 810 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21 серпня 2019 року.

Суддя О.М. Бабій