Ухвала

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 01/28/10/2015

провадження № 61-14742ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року за заявою ОСОБА_2 про видачувиконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій» від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня

2019 року задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Захисту прав приватних інвестицій»

від 30 листопада 2015 року про стягнення боргу за договором позики

у сумі 41 668 885, 73 грн, витрат пов`язаних з вирішенням спору третейським судом: реєстраційного збору у розмірі 100 грн, третейського збору в розмірі

1 218 грн солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275,61 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката Бекузарова Р. Е., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - без задоволення.

31 липня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 , від імені якого діє представник - адвокат Бекузаров Р. Е.,подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі № 01/28/10/2015.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Проте оскарження в касаційному порядку ухвали суду про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду не передбачено нормами чинного ЦПК України, як не було передбачено і положеннями ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини третьої статті 487 ЦПК України (аналогічні положення містила частина третя статті 38911 ЦПК України 2004 року) в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Висновок відносно неможливості оскарження ухвали суду про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 17 лютого 2016 року в справі № 6-2743цс15 та неодноразово підтвердженою Верховним Судом, зокрема в ухвалах від 16 квітня 2018 року у справі № 910/8253/17, від 17 січня 2019 року у справі № 796/186/2018,

від 25 січня 2019 року у справі № 755/6330/16-ц, від 13 травня 2019 року

у справі № 6-258/11.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду та постанова Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року за результатами її апеляційного перегляду, не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Нормами ЦПК України стороні третейського спору надано право оскаржити рішення третейського суду (стаття 454 ЦПК України) та/або подати заяву про визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню (стаття 432 ЦПК України).

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, не підлягає розгляду клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд

Великої Палати Верховного Суду та зупинення дії ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року.

За змістом частин третьої-шостої статті 403 ЦПК України передача на розгляд Великої Палати Верховного Суду справ в яких не відкрито касаційне провадження, - не допускається.

Керуючись статтями 3, 389, 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2019 року про видачувиконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду та постанову Харківського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що сторона третейського спору має право оскаржити рішення третейського суду та/або подати заяву про визнання виконавчого документа, таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали разом із доданими до скарги документами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович