Провадження №22-ц/812/1341/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 серпня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Біляєвої В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 484/541/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на рішення, яке постановив Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області під головуванням судді Літвіненко Тетяни Яківни о 12 годині 00 хвилин у приміщенні цього суду 21 травня 2019 року, повний текст якого складений 27 травня 2019 року, за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про стягнення орендної плати, пені і 3% річних,

в с т а н о в и л а :

30 січня 2019 р. ОСОБА_1 звернуся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про стягнення орендної плати, пені і 3% річних.

Позов мотивований тим, що позивачу на праві приватної власності належать земельні ділянки площами 3,0767га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), 1,4248га (кадастровий номер НОМЕР_2 ), 0,2774га (кадастровий номер НОМЕР_3 ) та 0,017га (кадастровий номер НОМЕР_4 ), а всього загальною площею 4,8 га, які знаходяться в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Відповідач користувався вказаними земельними ділянками на підставі договору оренди, який був укладений 10 червня 2009 р. строком на 50 років. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 р., залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2018р., вказаний договір оренди було розірвано з підстав систематичної невиплати орендної плати (за 2013-2017 роки).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 9314 грн. 59 коп. орендної плати за 2015 р 2017 р., 10 199 грн. 47 коп. пені за період з 30 січня 2018 р. по 30 січня 2019 р., яка визначена пунктом 14 договору оренди землі, та 1 225 грн. 65 коп. 3% річних.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивований тим, що позивач не звертався до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за отриманням орендної плати, тому відповідач був позбавлений можливості самостійно виконати зобов`язання по її виплаті. В силу вимог ст. 257 ЦК України, позивачем пропущено строк звернення до суду в частині стягнення орендної плати за 2015 рік; відповідно до вимог ст. 258 ЦК України строк позовної даності щодо стягнення пені за 2015 рік сплив 20 грудня 2016 р., за 2016 рік 20 грудня 2017 р., за 2017 рік 20 грудня 2018 р., тому позов в цій частині не підлягає задоволенню, а враховуючи неточності щодо розрахунку 3% річних, сума 1225 грн. 65 коп. є також необґрунтованою та надав відповідну заяву про застосування строків позовної давності.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 травня 2019 р. позов задоволений частково.

Постановлено стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 7 924 грн. 04 коп., пеню за порушення строків виплати орендної плати, визначених договором оренди землі від 10 червня 2009 р., за 2018 рік у розмірі 4 338 грн. 42 коп., 3% річних в сумі 237 грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 463 грн. 14 коп., а всього - 12 963 грн. 32коп.

Рішення суду мотивовано тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 р. розірвано укладений 10 червня 2009 р. сторонами договір оренди землі було розірвано, встановлено факт невиплати орендної плати позивачеві за період з 2013 р. по 2017 р., що є підставою для її стягнення з відповідача, але за виключенням суми орендної плати за 2015 р. на стягнення якої в судовому порядку позивачем пропущена позовна давність. Також дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за порушення строків виплати орендної плати, визначених договором оренди землі від 10 червня 2009 року, лише за 2018 рік у розмірі 4338,42 грн., оскільки позивачем також порушено позовну давність щодо вимог про стягнення пені за 2015-2017 роки, що становить 4338,42 грн. Суд не погодився з розрахунком 3% річних, з якого виходив позивач, і вважав, що є підстави для стягнення всього 237 грн. 72 коп.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Агрофірма Корнацьких» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, відмовивши в позові в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про часткове задоволення позову суперечить вимогам закону, обставинам справи, зокрема, положенням п. 9 договору оренди землі, укладеного сторонами по справі, яким визначено, що для отримання орендної плати позивач повинен звернутися до відповідача, вказавши банківський рахунок або отримати оренду плату у касі, але позивач до відповідача не звертався, а тому останній був позбавлений можливості самостійно виконати обов`язок із виплати орендної плати і в силу положень ст.ст. 612, 613 ЦК України прострочення боржника не настало. Також суд першої інстанції помилково не застосував наслідки пропуску позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Відповідно до вимог частин 1-3 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Рішення суду першої інстанції відповідає наведеним вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, що визначено п.1 ч. 1 ст.11 ЦК України.

За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення, майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня1998 р. № 161- ХІV (далі Закон № 161- ХІV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі (ч.1 ст. 6 Закону № 161- ХІV).

Статтею 93 ЗК України та ст. 1 Закону № 161- ХІV визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 13 Закону № 161- ХІV договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 21 Закону № 161- ХІV орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Отже, розмір та умови оплати, указані в договорі, не можуть суперечити чинному на час укладення законодавству.

У статті 15 Закону № 161- ХІV визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07 жовтня 2004 р., є власником земельних ділянок: площею 3,0767 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 1,4248 га з кадастровим номером НОМЕР_5 , площею 0,2774 з кадастровим номером НОМЕР_3 , площею 0,017 га з кадастровим номером НОМЕР_4 (тобто загальною площею 4,8 га), що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі договору оренди землі від 10 червня 2009 р., зареєстрованого у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області 28 березня 2012 р. за № 01223, вказані земельні ділянки перебувають в оренді ТОВ «Агрофірма Корнацьких» строком на 50 років.

Відповідно до п. 9 укладеного сторонами договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 1395 грн. 96 коп. З метою захисту майнових інтересів Орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведений визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується Сторонами в межах розміру плати, визначеного додатком №1 до договору, шляхом подання Орендодавцем на ім`я Орендаря письмової заяви. Така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року Сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися у грошовій формі на суму, зазначену в абзаці 1 п.9 цього Договору. У випадку настання форсмажорних обставин, які призвели до неможливості виконання зобов`язань в певній частині, коли між Сторонами є домовленість про сплату орендної плати в натуральній формі, Орендар виплачує Орендодавцю грошову компенсацію за частину недоданої сільськогосподарської продукції або заміняє іншою сільськогосподарською продукцією.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Згідно із пунктом 11 орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі.

Пунктом 12 договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформлюється відповідними актами, накладними або підписаними сторонами відомостями на отримання відповідної продукції або послуг.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 травня 2018 р. у цивільній справі № 484/1549/18, яке залишене без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 р., договір оренди земельної ділянки від 10 червня 2009 р. розірваний.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням суду у справі № 484/1549/18 встановлено, що орендна плата за період з 2013 р. по 2017 р. ОСОБА_1 не виплачувалась. Тому такий факт відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 24 Закону № 161- ХІV передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно п. 14 договору оренди землі від 10 червня 2009 р. у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, проаналізувавши наведені докази, положення закону, правильно встановив фактичні обставини справи, а саме - наявність простроченого (невиконаного) орендарем зобов`язання щодо виплати орендної плати, а тому вірно дійшов висновку про наявність підстав для стягнення такої заборгованості з урахуванням 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та з нарахуванням передбаченої договором пені.

Визначений судом розмір заборгованості учасниками справи не спростовується.

Колегія суддів відхиляє аргументи апеляційної скарги.

Стосовно відсутності вини відповідача у невиплаті орендної плати.

Як встановив суд, обставини наявності вини сторін у невиплаті орендної плати та встановлення прострочення боржника або кредитора був предметом дослідження судів при вирішення цивільної справи № 484/1549/18, і суди дійшли висновку про наявність прострочення (вини) у невиплаті орендної плати саме з боку ТОВ «Агрофірма Корнацьких», а тому ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у даній справі. За такого вирішуючи даний спір, суд правомірно виходив з наявності вини саме орендаря у невиконанні умов договору щодо виплати орендної плати.

Також колегія суддів звертає увагу, що для вирішення даного спору в частині стягнення орендної плати наявність вини орендаря не має правового значення, оскільки неотримана орендна плата підлягає поверненню орендодавцю незалежно від цього.

Наявність вини та прострочення саме з боку ТОВ «Агрофірма Корнацьких» підтверджується також тим фактом, що і після звернення ОСОБА_1 з позовом про розірвання договору оренду землі з підстав невиконання орендарем умов договору щодо виплати орендної плати, відповідач вказані зобов`язання не виконав.

Щодо незастосування судом наслідків пропуску позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України визначена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені), яка встановлюється в один рік.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

При цьому відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 р. у справі № 6-154цс15.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Представником відповідача по справі подано заяву про застосування позовної давності.

Враховуючи вищевикладені вимоги закону, проаналізувавши умови укладеного сторонами договору оренди щодо встановлення сторонами строку сплати щорічної орендної плати до 20 грудня поточного року, суд дійшов вірного висновку, що про порушення своїх прав ОСОБА_1 повинен був довідатись починаючи з 21 грудня 2015 р., тому, звернувшись із позовом до суду 30 січня 2019 р., він пропустив строк позовної давності щодо вимог про стягнення орендної плати за 2015 рік та позовної даності щодо стягнення пені, розрахованої до 30 січня 2018 р.

З наведеного вбачається, що судом правильно застосовані положення щодо позовної давності, що стало підставою для часткового задоволення позову.

За такого рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому колегія суддів в силу положень ст. 375 ЦПК України не вбачає підстав для його скасування.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, відсутні підстави для зміни визначеного судом розподілу судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» залишити без задоволення, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

___________________________________________________

Повний текст постанови виготовлений 02 серпня 2019 року