Справа № 186/1220/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову, у якій просить суд заборонити виконання рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), до закінчення навчання, посилаючись на те, що за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року з нього стягнуто аліменти на користь його доньки на час її навчання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Нещодавно він поцікавився у навчальному закладі де навчається його донька, а саме у Запорізькому державному медичному університеті, про успіхи у навчанні доньки, на що йому було надано Наказ №96-с від 04 лютого 2019 року про відрахування з університету студентки 2-го курсу медичного факультету ОСОБА_2 , за власним бажанням. До теперішнього часу донька приховувала від нього вищезазначений факт та продовжувала безпідставно отримувати аліменти, що призначені судом до закінчення навчання у Запорізькому державному медичному університеті. Ним подано позовну заяву про припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року. На даний час з нього продовжують утримувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , хоча остання закінчила навчання у Запорізькому державному медичному університеті ще у лютому 2019 року.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1, 2, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, та те, що у Цивільному процесуальному кодексі України, відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 149-153 ЦПК України, застосувати такий захід забезпечення позову як заборона виконання рішення суду про стягнення аліментів, а також те, що забезпечення вказаної заяви по суті є елементом задоволення частини позовних вимог, тобто формою вирішення спору, ще до розгляду справи по суті є неприпустимим, оскільки матеріально-правовий результат спору для позивача може бути вирішений під час розгляду позову по суті, а тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, - суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.С. Кривошея.