Номер провадження: 22-ц/813/1178/19
Номер справи місцевого суду: 522/4136/17
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С.М.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач: ПАТ «УкрСиббанк»,

відповідачі: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області; Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіально управління юстиції в Одеській області,

треті особи: ОСОБА_1 , МПП «Контраст»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року, ухваленого суддею Кічмаренком С.М.,

встановив:

02.03.2017 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області, Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеса головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб: МПП «Контраст», ОСОБА_1 , предмет якого у подальшому уточнив, та просив суд скасувати арешти, накладені постановами органів державної виконавчої служби на земельну ділянку площею 0,0934 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , та житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 .

Свої позовні вимоги представник ПАТ «УкрСиббанк» обґрунтовував тим, що вказані земельна ділянка і будинок були передані в іпотеку позивачу ОСОБА_1 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами №0 та №0 від 18.05.2007 року. У зв`язку із заборгованістю, що виникла за кредитними договорами, ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 дійшли згоди щодо добровільної реалізації предметів іпотеки з метою погашення заборгованості, однак здійснення правочину купівлі-продажу зазначених нерухомих об`єктів неможливе через наявні обтяження (арешти) на нерухоме майно, накладені постановами органів державної виконавчої служби. Позивач вважав, що він, як іпотекодержатель, має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предметів іпотеки переважно перед іншими особами, у зв`язку з чим просив скасувати арешти, що перешкоджають здійсненню відповідного права і можливості сторін іпотечних договорів реалізувати предмети іпотеки.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено в повному обсязі. Вирішено скасувати арешти в частині арешту земельної ділянки площею 0,0934 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 та житлового будинку з господарською будівлею, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і належать ОСОБА_1 , які накладені наступними постановами:

- постановою 48976926, виданою 12.10.2015 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11931226 (спеціальний розділ) від 06.11.2015 року;

- постановою 48577301, виданою 31.08.2015 року Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10984352 (спеціальний розділ) від 31.08.2015 року;

- постановою 43800781, виданою 23.06.2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6182131 (спеціальний розділ) від 01.07.2014 року;

- постановою ВП41814141, виданою 31.01.2014 року Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4536905 (спеціальний розділ) від 03.02.2014 року;

- постановою 52399100, виданою 30.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17104317 (спеціальний розділ) від 26.10.2016 року;

- постановою 52075405, виданою 01.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16193149 (спеціальний розділ) від 02.09.2016 року;

- постановами 50622053 від 03.09.2015 року, 52411997 від 30.06.2016 року, 52438783 від 19.09.2016 року, 52762669 від 04.09.2016 року, які видані Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, апеляційну скаргу подала особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 , який вважаючи, що суд вирішив питання про його права, свободи, інтереси з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині скасування арешту, накладеного постановою 52075405, виданою Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16193149 (спеціальний розділ) від 02.09.2016 року, в частині арешту земельної ділянки площею 0,0934 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 і належить ОСОБА_1 , та житлового будинку з господарською будівлею, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і належить ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що заочним рішенням був скасований арешт на все майно ОСОБА_1 та заборонено здійснювати його відчуження та був скасований арешт майна боржника у виконавчому провадженні по стягненню на користь ОСОБА_2 грошових сум, а тому вказане рішення суду є таким, що стосується його прав та матеріальних інтересів, при цьому він, як кредитор, всупереч вимогам діючого законодавства, не був залучений до участі у справі. ОСОБА_2 зазначає, що у порушення норм виключної підсудності Приморським районним судом м. Одеси була прийнята та розглянута позовна заява ПАТ «Укрсиббанк» про зняття арешту з нерухомого майна, яке розташоване у Київському районі м. Одеси. Крім того апелянт звертає увагу на те, що станом на дату подання позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» про скасування арештів, не існує жодних іпотечних зобов`язань ОСОБА_1 перед банком, оскільки іпотечні договори від 18.05.2007 року рішенням Київського районного вуду м.Одеси від 28.10.2016 року були визнані недійсними, про що достеменно відомо позивачу, а тому на все майно боржника ОСОБА_1 , що не обтяжено іпотекою, може бути звернено до стягнення у виконавчому провадженні на користь ОСОБА_2 . Також ОСОБА_2 звертає увагу на те, що відповідно до чинного законодавства, зважаючи на припинення іпотеки за іпотечними договорами № 1373 та № 1374 від 18.05.2007 року внаслідок визнання їх недійсними за рішенням суду, у ПАТ «УкрСиббанк» відсутнє переважне перед іншими кредиторами право одержати задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судовому засіданні по суті визнав апеляційну скаргу.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позов підлягає задоволенню.

Проте з таким висновком погодитись не можна оскільки воно ухвалено з порушенням процесуального законодавства.

Так, судом встановлено, що 18.05.2007 року між позивачем і малим приватним підприємством «Контраст» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого позивач надав МПП «Контраст» кредит (грошові кошти) в сумі 300 000 дол. США.

18.05.2007 року між позивачем і ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит (грошові кошти) в сумі 350 000 дол. США.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальників за договорами про надання споживчого кредиту №0 та № 0 від 18.05.2007 року між позивачем і ОСОБА_1 було укладено іпотечні договори №1373 та №1374 від 18.05.2007 року, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В.А. За умовами цих іпотечних договорів ОСОБА_1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0934 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі державного акту серії НОМЕР_2 , а також житловий будинок з господарською будівлею, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 23.06.2006 у справі № 2-3373/2006. Вартість предметів іпотеки відповідно до п. 1.1 іпотечних договорів № 1373 та № 1374 від 18.05.2007 року визначена їх сторонами на рівні 6 886 423 грн. Експертна вартість земельної ділянки складає 2 375 187 грн. (п. 1.10 іпотечних договорів), вартість будинку складає 428 893 грн. (п. 1.11 іпотечних договорів).

Як вбачається з відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на підставі іпотечних договорів №1373 та №1374 від 18.05.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Главацьким В. А. 18.05.2007 року були зареєстровані відповідні обтяження.

Позивач зазначає, що заборгованість боржників перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами №0 та №0 від 18.05.2007 року, забезпеченими іпотекою, складає 704 816,81 доларів США (зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом) та 4 937 738,41 грн. (пеня). Заперечень проти розрахунку заборгованості, а також доказів повного або часткового погашення вказаної заборгованості треті особи не надали.

Однак реалізація предметів іпотеки з метою погашення заборгованості за кредитними договорами № 0 та № 0 від 18.05.2007 року на даний час є неможливою через наступні обтяження:

- арешт, накладений постановою 48976926, виданою 12.10.2015 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11931226 (спеціальний розділ) від 06.11.2015 року;

- арешт, накладений постановою 48577301, виданою 31.08.2015 року Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10984352 (спеціальний розділ) від 31.08.2015 року;

- арешт, накладений постановою 43800781, виданою 23.06.2014 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 6182131 (спеціальний розділ) від 01.07.2014 року;

- арешт, накладений постановою ВП41814141, виданою 31.01.2014 року Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 4536905 (спеціальний розділ) від 03.02.2014 року;

- арешт, накладений постановою 52399100, виданою 30.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17104317 (спеціальний розділ) від 26.10.2016 року;

- арешт, накладений постановою 52075405, виданою 01.09.2016 року Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області, номер запису про обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16193149 (спеціальний розділ) від 02.09.2016 року;

- арешт, накладений постановою 50622053, виданою 03.09.2015 року Другим Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області;

- арешт, накладений постановою 52411997, виданою 30.06.2016 року Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- арешт, накладений постановою 52438783, виданою 19.09.2016 року Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області;

- арешт, накладений постановою 52762669, виданою 04.09.2016 року Суворовським відділом державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу та не надав належної правової оцінки тому, що арештоване майно, з якого просить зняти арешт позивач, знаходить на території Київського району міста Одеси, що відноситься до територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Одеси.

Тоді як відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України (у редакції, що діяла на час ухвалення судового рішення) позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Така ж вимоги щодо виключної підсудності збереглися в чинному Цивільному процесуальному кодексі (ч.2 ст.30 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Отже, підсумовуючи вищевикладене рішення Приморського районного суду м.Одеси від 10.03.2017 року у відповідності до ч.1 ст.378 ЦПК Українипідлягає скасуванню, а справу необхідно направити для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 378, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017 року скасувати і направити справу для розгляду за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.08.2019 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева