08.08.2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 р. м. Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Проценка Л.Г., за участю секретаря Канаєвої К.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, яка подана до подання позову, де просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Вказала, що збирається пожати до суду позов в межах Закону України «Про захист прав споживачів» до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», третя особа: ТОВ «Фінанс Проперті Групп» про поновлення та захист прав споживача по кредитному договору. В обґрунтування заяви зазначила, що 08.06.2007р. вона уклала з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір №410/ФКВ-07 та отримала кредит в розмірі 50000 доларів США. В забезпечення цього кредитного договору з банком було укладено іпотечний договір, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 . В подальшому, 30 червня 2010р. за договором про передачу активів та кредитних зобов`язань, ТОВ «Укрпромбанк» передало даний кредит АТ «Дельта Банк». При укладенні кредитного договору, позивачка не надавала згоди на можливе подальше передавання кредиту іншому банку в разі банкрутства кредитодавця. АТ «Дельта Банк», отримавши право вимоги, спонукав її на укладення додаткових угод та сплату додаткових послуг і комісій, про які не йшлося у первинному договорі. В 2010 році ТОВ «Укрпромбанк» повідомляв її про стан заборгованості в розмірі 35011 доларів США, а ПАТ «Дельта Банк» - про 32561,66 доларів США. А даний час позивачці стало відомо, що 12.07.2019р. відбулися електронні торги і право вимоги за спірним кредитним договором, забезпечене іпотекою, перейшло до ТОВ «Фінанси Проперті Групп» у сумі 408050,00 грн. Позивачка зазначає, що у зв`язку з вищевказаними чисельними порушеннями її прав, як споживача кредитного договору, вона буде звертатися до суду із вищевказаним позовом. Оскільки банківські установи не інформують її щодо дій за кредитним договором та договором іпотеки, а для підготовки позову необхідний час, позивачка зазначає, що існує реальна можливість відчуження належного їй нерухомого майна, що було забезпечене іпотекою на користь інших осіб без її відома. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Розглянувши зазначену заяву та доводи в її обґрунтування, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов може забезпечуватися, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 151 ЦПК України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , станом на 29.07.2019р. належить ОСОБА_1 .

Позивачкою зазначено, що предметом позову буде захист прав споживачів за кредитним договором, який забезпечено іпотекою.

За таких обставин суд вважає, що між сторонами дійсно існує спір та у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза подальшого відчуження нерухомого майна, яке було предметом іпотеки, що в свою чергу може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин клопотання про забезпечення позову є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, з накладенням заборони відчуження вказаного нерухомого майна, як найменш обтяжливий спосіб.

Керуючись ст. 149-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження квартири АДРЕСА_1 право власності на яку на даний час зареєстровано за ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити заявнику та заінтересованим особам.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: Л.Г. Проценко