Справа №428/2198/19
Провадження №2/428/1280/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» про зміну формулювання причини звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» (далі КП «СТУ») про зміну формулювання причини звільнення. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що перебувала в трудових відносинах з відповідачем. 29.01.2019 року вона звернулась до відповідача з заявою про звільнення з роботи на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення законодавства про працю щодо умов виплати заробітної плати. В період з 30.01.2019 року по 05.02.2019 року вона перебувала у відпустці. В останній день відпустки вона написала заяву про звільнення її з роботи з 05.02.2019 року за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення законодавства про працю щодо умов виплати заробітної плати протягом листопада - грудня 2018 року. 05.02.2019 року відповідач видав наказ №57-вк про звільнення її з роботи за власним бажанням. Саме факт порушення відповідачем законодавства про оплату праці спонукав її до звільнення. З урахуванням уточнених позовних вимог просила суд змінити формулювання причини її звільнення з КП «СТУ» з «за власним бажанням, ст.38 КЗпП України» на формулювання «за власним бажанням, у зв`язку із невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України».

Відповідач КП «СТУ» надав відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог. Позиція відповідача обґрунтована тим, що позивачем не доведено факт порушення роботодавцем законодавства про працю, оскільки заробітна плата виплачується відповідачем регулярно не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, який не перевищує шістнадцяти календарних днів та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що мала місце затримка виплати заробітної плати за листопад 2018 року на 22 дні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлений позов, підтвердила доводи, викладені в позові. Просила задовльнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник відповідача КП «СТУ» адвокат Волков М.М. заперечував проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що невиплата заробітної плати позивачу в листопаді - грудні 2018 року не є свідченням систематичного порушення відповідачем законодавства про працю. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Згодом в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про судове засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Неявка належним чином повідомленого представника відповідача адвоката Волкова М.М. відповідно до приписів п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 працювала з КП «СТУ» з 19.04.2018 року на посаді юрисконсульта, що підтверджується копією наказу від 19.04.2018 року №167-вк.

29.01.2019 року та 05.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до генерального директора КП «СТУ» ОСОБА_2 з заявами про звільнення з роботи за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України в зв`язку з порушенням роботодавцем умов оплати заробітної плати протягом листопада-грудня 2018 року.

05.02.2019 року позивача було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України в зв`язку з не виявленням порушень законодавства про працю, умов колективного договору або трудового договору, на підставі особистої заяви про звільнення за власним бажанням від 29.01.2019 року, про що видано наказ від 05.02.2019 року №57-вк.

До трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 було внесено запис №22 про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Згідно з довідкою КП «СТУ» від 28.03.2019 року №4-244 станом на 29.01.2019 року ОСОБА_1 не мала заборгованості по заробітній платі.

Згідно з довідкою КП «СТУ» від 06.02.2019 року №4-95 за період з квітня 2018 року по лютий 2019 року ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата в сумі 108264,29 грн., в т.ч. в листопаді 2018 року в сумі 9640 грн., в грудні 2018 року в сумі 27290 грн.

Частинами 1, 3 ст.38 КЗпП України встановлено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 просила звільнити її за власним бажанням за ч.3 ст.38 КЗпП України, оскільки відповідач допустив порушення строків виплати заробітної плати протягом листопада-грудня 2018 року.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. Забороняється провадити виплату заробітної плати у магазинах роздрібної торгівлі, питних і розважальних закладах, за винятком тих випадків, коли заробітна плата виплачується працюючим у цих закладах особам.

За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Умовами колективного договору КП «СТУ» від 17.07.2018 року встановлено, що заробітну плату виплачувати не рідше двох разів на місяць. Згідно ст. 115 КЗпП України, а саме не рідше двох разів на місць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який проводитиметься виплата. Якщо виплата здійснюється за рахунок бюджетних коштів з казначейських рахунків, установити терміни виплати заробітної плати до 10 числа місяця після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з бухгалтерською довідкою за підписом головного бухгалтера КП «СТУ» ОСОБА_3 підприємство отримало фінансування з міського бюджету на виплату заробітної плати 28.12.2018 року згідно з рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 28.12.2018 року №3017.

Цією ж довідкою підтверджено, що ОСОБА_1 виплачено заробітну плату за листопад 2018 року та грудень 2018 року згідно платіжних відомостей з такою періодичністю:

07.12.2018 року 800 грн. (заробітна плата за грудень 2018 року);

21.12.2018 року -1000 грн. (заробітна плата за грудень 2018 року);

28.12.2018 року -13000 грн. (заробітна плата за грудень 2018 року);

29.12.2018 року 7663,80 грн. (заробітна плата за листопад 2018 року);

29.12.2018 року -13503 грн. (заробітна плата за грудень 2018 року та аванс за січень 2019 року).

З наведеного вбачається, що відповідач КП «СТУ» допустило порушення строків виплати заробітної плати позивачу за листопад 2018 року, оскільки заробітна плата за цей місяць була виплачена лише 29.12.2018 року, при тому, що з урахуванням умов п.3.1. Колективного договору КП «СТУ» від 17.07.2018 року виплата заробітної плати за рахунок бюджетних коштів виплачується до 10 числа місяця після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Таким чином, виплату заробітної плати за листопад 2018 року необхідно було здійснити не пізніше 10 грудня 2018 року.

Зазаначені висновки суду спростовують доводи представника відповідача, якими він обґрунтовував заперечення проти позовних вимог.

Також суд вважає, що відповідач був не вправі самостійно змінювати визначену позивачем ОСОБА_1 причину звільнення з роботи. Звільнення ОСОБА_1 з роботи без посилання на ч. 3 ст. 38 КЗпП України, не відповідає її бажанню і не є звільненням за власним бажанням у розумінні ст. 38 КЗпП України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доводи, викладені позивачем, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, що має наслідком задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 4-5, 7-13, 76-81, 89, 223, 258- 259, 263-265, 354, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 з Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» з «за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України» на «за власним бажанням, у зв`язку із невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору, відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України».

Стягнути з Комунального підприємства «Сєвєродонецьке тролейбусне управління» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі складене 02.08.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Сєвєродонецьке тролейбусне управління», місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, Шосе Будівельників, б. 27, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Представник відповідача: адвокат Волков Микола Миколайович, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Ж. І. Кордюкова