Провадження № 2/127/2016/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.07.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в травні 2019 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.1995 року

Іншими співвласниками зазначеної квартири є ОСОБА_3 , ОСОБА_3 .

На теперішній час в квартирі зареєстровані син позивача ОСОБА_3 , внуки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_7 , племінниця ОСОБА_8 та чоловік позивача ОСОБА_9 .

З грудня 2017 року відповідач в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає, своїх речей в квартирі не зберігає, участі в утриманні квартири не приймає.

Реєстрація відповідача створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном.

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність з проханням позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської Ради народних депутатів згідно рішення від 30.11.1995 року № 839. Право власності на квартиру зареєстроване в ВООБТІ 25.12.1995 року, реєстровий № 708/22939.

Згідно довідки № 2439, виданої МКП «Управляюча компанія «Житло-гарант» 16.05.2019 року, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: син ОСОБА_3 , внуки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , внучка ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_7 , племінниця ОСОБА_8 , чоловік ОСОБА_9 . Місце реєстрації Полата ОСОБА_11 підтверджується відміткою в посвідці на тимчасове проживання.

Факт не проживання ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 , підтверджується актом від 15.05.2019 року, з якого вбачається, що він не проживає за даною адресою з грудня 2017 року.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_1 , не проживає більше одного року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про втрату ОСОБА_12 права користування житловою площею підлягають до задоволення.

При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 768,40 грн., а тому, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 89, 178, 191, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя