1Справа № 335/3948/19 2-о/335/90/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Каперко К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту, в якій зазначила, що в період з квітня 1996 року по день смерті ОСОБА_2 по ІНФОРМАЦІЯ_1 вона перебувала, у фактичних шлюбних відносинах та проживала з ним однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вела спільне господарство, була пов`язана спільним побутом, мала взаємні права та обов`язки.

Померлий ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина, яку як вважає ОСОБА_3 прийняла на підставі ст. 1264 Цивільного кодексу України, так як із померлим проживала однією сім`єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини. До складу спадкового майна входить: земельна ділянка, площею 0,0416 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що розташована за адресою: Запорізька область , Запорізький район, Малокатеринівська селищна рада, за межами населеного пункту, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області 22.12.2011 року.

Окрім заявниці, інших спадкоємців немає. При житті спадкодавець був розлучений. Батьки ОСОБА_2 померли ще при його житті, батько ІНФОРМАЦІЯ_4, а мати ІНФОРМАЦІЯ_1.

09.10.2018 року, ОСОБА_1 на адресу Першої Запорізької державної нотаріальної контори в установлений законом строк експрес поштою направила відповідну заяву про прийняття спадщини за законом згідно із ст. 1294 Цивільного кодексу України, на підставі якої було заведено спадкову справу № 230/2018. Але в подальшому заявнику рекомендовано було звернутися до суду для отримання рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю із померлим. Встановлення факту заявнику потрібно для оформлення спадщини.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала та дала пояснення по суті заяви.

Представник заінтересованої особи проти заяви ОСОБА_1 не заперечував, заяву визнає.

Заслухавши заявника, думку представника заінтересованової особи, допитавши свідкі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, враховуючи те що заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви, суд її задовольняє, за слідуючих обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 2839, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 02.05.2018 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Серії НОМЕР_3 .

Померлий ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 05.12.2018 року № 01-73/02/5804, виданою Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Згідно витребуваної судом копії спадкової справи № 230/2018 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у виді земельної ділянки, площею 0,0416 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Малокатеринівська селищна рада, за межами населеного пункту, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Запорізькою районною державною адміністрацією Запорізької області 22.12.2011 року.

Допитані в судовому засіданні заявник та свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підтвердили факт того, що вона, ОСОБА_1 . проживала однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 , з квітня 1996 року до часу відкриття спадщини, тобто по день смерті до ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_2 . Впродовж сумісного проживання вони мали єдиний бюджет, вели спільне господарство, разом вирішували усі проблеми, які виникли впродовж сімейного життя.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Згідно вимог ч. 4 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході судового розгляду заявником надано достатньо доказів спільного побуту з померлим ОСОБА_2 . Досліджені судом докази узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт спільного проживання її з померлим ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-80, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , із спадкодавцем, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як подружжя без державної реєстрації шлюбу понад п`ять років з квітня 1996 року до часу відкриття спадщини, тобто по день смерті до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 29.07.2019 року.

Повний текст рішення складений 02.08.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров