ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 серпня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4582/19

Головуючий у першій інстанції - Яременко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1043/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2019 року про передачу справи за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві Москаленко О.М., на розгляд іншому суду,

суб`єкти оскарження - головний державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Цапенко Світлана Миколаївна, Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

стягувач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

дата складання повного тексту: 02 липня 2019 року, м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження №46204671 від 26 січня 2015 року, винесену головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м.Києві Москаленко О.М.

Скарга мотивована тим, що 14 червня 2019 року при спробі зняти готівку зі свого рахунку в касі АТ «Пріеус Банк МКБ» їй стало відомо, що рахунок заблоковано (арештовано). В подальшому, листом від 19 червня 2019 року банк повідомив її, що арешт був накладений 28 лютого 2018 року на виконання постанови про арешт коштів ВП №46204671 від 25 лютого 2019 року виданою Солом`янським РВ ДВС ГТУЮ у м.Києві. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження скаржник дізналась, що 26 березня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова видано виконавчий лист №6-5222/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» борг у розмірі 352332 грн. 79 коп. Також дізналась, що представник ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до ВДВС Солом`янського РУЮ 17 грудня 2014 року із заявою про відкриття виконавчого провадження та 26 січня 2015 року було відкрито ВП №46204671. З даною постановою скаржник не погоджується, оскільки за виконавчим листом №6-5222/11 від 26 березня 2012 року боржником є ОСОБА_2 , а у постанові про відкриття ВП №46204671 боржником зазначено ОСОБА_1 . Також скаржник вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився (до 04 січня 2013 року), тому державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2019 року справу за скаргою ОСОБА_1 передано на розгляд до Солом`янського районного суду м.Києва.

Ухвала мотивована тим, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ч.ч.1, 2 ст.446 ЦПК України). Оскільки рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» Новозаводським районним судом м.Чернігова не виносилось, тому даний суд не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до Новозаводського районного суду м.Чернігова для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що скаржником подано скаргу та оскаржується саме постанова про відкриття виконавчого провадження №46204671 від 26 січня 2015 року, тобто окреме процесуальне рішення державного виконавця, в порядку, встановленому ст.ст.447-453 ЦПК України. Про вирішення будь-яких процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у поданій ОСОБА_1 скарзі не зазначається.

Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що спеціальним законом, який регулює дані правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.74 якого визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

ОСОБА_1 вказує, що виконавчий лист №6-5222/11 від 26 березня 2012 року, на підставі якого було винесено оскаржувану нею постанову про відкриття виконавчого провадження, виданий саме Новозаводським районним судом м.Чернігова.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Зважаючи, що по даній справі оскаржується ухвала про передачу справи на розгляд іншому суду (п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін (ч.2 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність ухвали судді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Особливості розгляду окремих категорій справ, а саме порядок примусового виконання судових рішень визначений Законом України «Про виконавче провадження», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Частиною 1 статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Ключовими принципами ст.6 Конвенції є верховенство права та доступ до правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

З матеріалів справи вбачається, що скаржник звернулася до суду зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження №46204671 від 26 січня 2015 року, винесену головним державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м.Києві Москаленко О.М., тобто, оскаржує рішення державного виконавця щодо виконання рішення суду, тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , що нею подано скаргу та оскаржується саме постанова про відкриття виконавчого провадження, тобто рішення державного виконавця, в порядку, встановленому ст.ст.447-453 ЦПК України, а не відповідно до ст.446 ЦПК України.

Слушними є доводи апеляційної скарги, що спеціальним законом, який регулює дані правовідносини є Закон України «Про виконавче провадження», ч.1 ст.74 якого визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом, а не до суду, який ухвалив судове рішення.

Новозаводським районним судом м.Чернігова при розгляді скарги ОСОБА_1 було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 379 ч.1 п.4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовільнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 липня 2019 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: