РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

представника позивача Дудій А.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МНС Груп» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс», ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ПЗУ Україна», про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів 156897, 60 грн. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та 100000, 00 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, судовий збір в сумі 3853, 47 грн. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 11 серпня 2015 року о 10 год. 42 хв. в м. Харкові по пр. Леніна в районі буд. 24 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_2 - працівника відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс», який керував автомобілем марки «БАЗ А 079.14», номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності відповідачу ТОВ «Укравтотранс плюс», відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ 21112», номерний знак НОМЕР_2 , та водія автомобіля Range Rover НОМЕР_3 , що є власністю позивача ТОВ «МНС Груп». В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року у справі №638/17870/15-п, що набрала законної сили, закрито провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Однак Дзержинським районним судом м. Харкова встановлено, що в діях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Для усунення механічних пошкоджень автомобіля Range Rover НОМЕР_5 позивач був вимушений звернутися до ТОВ «АВТО ГРАФ М» для проведення відновлювального ремонту, загальна вартість якого становила 203207, 60 грн. Позивачем було сплачено грошову суму у розмірі 203207, 60 грн. у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1171 від 31 серпня 2015 року. ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс», було здійснено сплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. У виплаті страхового відшкодування ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре», в якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , позивачу було відмовлено, так як останнім не було подано заяву про страхове відшкодування протягом одного року з моменту скоєння ДТП. Сума грошових коштів, яка залишилася невідшкодованою відповідачами, становить 153207, 60 грн. Також за проведення Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса експертного дослідження транспортного засобу Range Rover НОМЕР_5 позивач поніс витрати у розмірі 3690,00 грн. Зазначив, що у зв`язку із неправомірними діями відповідачів, позивач зазнав немайнової шкоди, так як багато справ, які були заплановані раніше, та потребували пересування автотранспортом. Через пошкодження автомобіля неможливо було виконувати деякі доручення, які були пов`язані з переїздом, був порушений звичайний робочий процес підприємства, що відобразилось на його діловій репутації. Зазначає, що несвоєчасне добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди , потребувало багато часу для вирішення питання в судовому порядку, з чого вважає також завдана моральна шкода.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2018 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Зазначила, що позивач зазнав матеріальної шкоди у вигляді реальних збитків, заподіяних внаслідок неправомірних дій відповідачів, вина яких встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили. У зв`язку із неправомірними діями відповідачів позивач зазнав також і немайнової шкоди, яка виявилася в неможливості належним чином здійснювати економічну діяльність, наслідком чого стало зменшення прибутку, був порушений звичайний робочий процес підприємства, що відобразилось на його діловій репутації.

Представник відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс» в судовому засіданні 19.06.2019 року надав пояснення по справі, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

В судове засідання 07.08.2019 року представник відповідача ТОВ "Укравтотранс плюс" не з"явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з участю, як представник відповідача в судовому засіданні у Господарському суді м. Києва 08.08.2019 року. Між тим, представником ТОВ «Укравтотранс плюс» не надано до суду доказів на підтвердження того, що саме він є представником відповідача при розгляді справи в Господарському суді м. Києва.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за доцільне проводити судове засідання, а саме судові дебати, у відсутність представника ТОВ «Укравтотранс плюс».

Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлявся, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти. Відзиву на позовну заяву до суду не надавав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, у судове засідання не з`явилися. Треті особи про розгляд справи повідомлялися, письмові пояснення не надавали, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс», дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування вимог та заперечнь, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року у справі №638/17870/15-п вбачається, що ОСОБА_2 , який працює водієм ТОВ «Укравтотранс плюс», 11.08.2015 о 10 год. 42 хв. керував автомобілем марки «БАЗ А 079.14», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харкові по пр. Леніна в районі буд. 24 з урахуванням дорожніх обставин неправильно обрав безпечну дистанцію, також перед початком та зміною напрямку руху не впевнився у безпеці внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Range Rover НОМЕР_5, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 13.1 ПДР.

ОСОБА_1 11 серпня 2015 року о 10 год. 42 хв. керував автомобілем марки «ВАЗ 21112», номерний знак НОМЕР_2 , в м. Харкові по пр. Леніна в районі буд. 24 змінив напрямок руху ліворуч, не впевнився в безпеці, внаслідок чого примусив водія Range Rover НОМЕР_5 різко змінити швидкість руху, що призвело до зіткнення автомобіля «БАЗ А079 НОМЕР_1 з автомобілем Range Rover НОМЕР_5, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1 ПДР.

Дзержинським районним судом м. Харкова у постанові від 25.03.2016 у справі №638/17870/15-п встановлено, що в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП. Однак провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , який працює водієм у ТОВ «Укравтотранс плюс», та ОСОБА_1 були закриті у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року у справі №638/17870/15-п набрала законної сили 06 квітня 2016 року.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із абз. 4 п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

З огляду на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року у справі №638/17870/15-п, суд приходить до висновку, що 11 серпня 2015 року о 10 год. 42 год. в м. Харків по пр. Леніна в районі буд. 24 сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2 , який є працівником відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс», та з вини відповідача ОСОБА_1 .

Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 вбачається, що транспортний засіб Range Rover Evoque, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2013 року випуску, який внаслідок ДТП (11.08.2015) отримав механічні пошкодження, належить на праві власності позивачу ТОВ «МНС Груп».

Для усунення механічних пошкоджень Позивач звернувся до ТОВ «АВТО ГРАФ М» для проведення ремонту транспортного засобу.

Загальна вартість ремонту автомобіля Range Rover Evoque, реєстраційний номер НОМЕР_5 становить 203207 грн. 60 коп., що підтверджується рахунком № НОМЕР_6 від 28.08.2015 та актом виконаних робіт № ЛР50003018 від 06.10.2015, виданими ТОВ «АВТО ГРАФ М».

Позивач повністю сплатив грошові кошти за проведення ремонту зазначеного транспортного засобу в сумі 203207 грн. 60 коп., про що свідчить платіжне доручення №1171 від 31 серпня 2015 року.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України закріплено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс», працівником якого на момент ДТП 11.08.2015 був ОСОБА_2 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна».

ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» виплатила позивачеві страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. відповідно до договору АЕ.3218935 від 20.04.2015, що підтверджується випискою ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» по рахунку № НОМЕР_7 ТОВ «МНС Груп».

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент ДТП 11.08.2015 була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре». Однак останнє відмовило у виплаті страхового відшкодування позивачу, посилаючись на пп.37.1.4. п.37.1 ст. 37 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не було подано заяву про страхове відшкодування до ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» впродовж року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується листом ТДВ «Страхова компанія «Київ-Ре» від 31.08.2016 вих. №1466.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відтак, відшкодування шкоди відповідачем ОСОБА_1 , відповідальність якого була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Київ Ре» можливе, так як у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування з підстав, передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що дії ОСОБА_2 , який на момент ДТП 11.08.2015 перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Укравтотранс плюс», та відповідача ОСОБА_1 щодо ДТП, яке сталося 11.08.2015, є неправомірними та між ними і майновою шкодою, завданою позивачеві у розмірі 203207 грн. 60 коп. є безпосередній причинний зв`язок, крім того, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є винними у вчиненні ДТП 11.08.2015.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відтак, відповідач ТОВ «Укравтотранс плюс», з яким у трудових відносинах на момент ДТП 11.08.2015 перебував ОСОБА_2 , має відшкодувати шкоду, завдану ним.

Матеріалами справи підтверджується, що сума майнової шкоди, яка залишилася непокритою страховим відшкодуванням, виплаченим ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна», становить 153207 грн. 60 коп.

З огляду на те, що у діях ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 наявний склад цивільного правопорушення, та їх спільними діями було заподіяно шкоди транспортному засобу, належному на праві власності позивачу, беручи до уваги те, що на момент вчинення ДТП 11.08.2015 водій ОСОБА_2 був працівником відповідача ТОВ «Укравтотранс плюс», перебував з ним у трудових відносинах, суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення солідарно з відповідачів 153207 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Щодо стягнення 3690,00 грн. суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було замовлено в Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса експертне дослідження транспортного засобу Range Rover НОМЕР_5 № 8439 , за проведення якого позивачем було сплачено грошові кошти в сумі 3690,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1181 від 01.09.2015 та актом здачі-приймання наданих послуг від 29.09.2015.

З приписів частин 1 та 2 ст. 22 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи викладене, загальний розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню солідарно з відповідачів, становить 156897 грн. 60 коп.

З приводу позовної вимоги позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст. 23 ЦПК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших

негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В п.5 цієї постанови Пленуму Верховного суду України вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність

такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач в обгрунтування моральної шкоди зазначає, що через механічні пошкодження транспортного засобу Range Rover НОМЕР_5 № 8439 останній зазнав немайнової шкоди, так як багато справ, які були заплановані раніше, та потребували пересування автотранспортом. Через пошкодження автомобіля неможливо було виконувати деякі доручення, які були пов`язані з переїздом, був порушений звичайний робочий процес підприємства, що відобразилось на його діловій репутації. Зазначає, що несвоєчасне добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди , потребувало багато часу для вирішення питання в судовому порядку, з чого вважає також завдана моральна шкода.

З огляду на вище викладене та виходячи з принципів розумності, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідачів підлягає стягненню солідарно моральна шкода у розмірі 20000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд покладає судовий збір у розмірі 3853 грн. 47 коп. на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 16, 22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 258-265, 268

ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МНС Груп» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МНС Груп» матеріальну шкоду в розмірі 156 897, 60 гривень.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МНС Груп» моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс плюс" та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МНС Груп» судові витрати в розмірі 3853, 47 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 20.08.2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко