ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6487/19 Справа № 182/7042/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

05 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи - Нікопольський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Служба у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року була залишена без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків - десять днів з дня отримання ухвали суду ( а.с. 100).

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали суду від 05 червня 2019 року було направлено судом за адресою апелянта ОСОБА_1 визначену ним в апеляційній скарзі (а.с. 94, 101).

Повторно, 15 липня 2019 року, копію ухвали суду від 05 червня 2019 року було направлено судом за адресою апелянта ОСОБА_1 визначену ним в апеляційній скарзі (а.с. 102).

Судове рекомендоване поштове повідомлення та копію ухвали суду від 05 червня 2019 року на адресу, зазначену в апеляційній скарзі для направлення поштової кореспонденції, було отримано ОСОБА_1 05 липня 2019 року, про що в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 103), однак, у встановлений десятиденний строк, вимоги ухвали суду не виконано, на теперішній час недоліки скарги не усунено.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду 14 травня 2019 року (а.с. 94) із апеляційною скаргою на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року, протягом тривалого часу не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року необхідно вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , треті особи - Нікопольський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та Служба у справах дітей виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: В.П.Зубакова