ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 640/24391/18

Провадження № 22-ц/818/3380/19

05 серпня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Прокуратура Харківської області, Державна казначейська служба України,

розглянув в порядку спрощеного апеляційного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргузаступника прокурора Харківської області на рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2019 року (суддя Сенаторов В.М.) по справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

встановив:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, в якому просив стягнути з Державного бюджету України на його користь компенсацію за моральну шкоду у розмірі 96000,00 гривень, спричинену посадовими особами прокуратури Харківської області.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 18.06.2018 року та 11.07.2018 року він звернувся до прокуратури Харківської області із заявами про скоєння злочинів. ОСОБА_1 було відмовлено вносити відомості до ЄРДР. За фактом явно незаконних рішень і протиправної бездіяльності посадових осіб прокуратури Харківської області позивач змушений був подати до Червонозаводського районний суду м. Харкова шість скарг, які були слідчим суддею задоволені. Через багаторазове оскарження бездіяльності відповідача в суді, істотно змінилося життя позивача в гіршу сторону. Позивач більшу частину свого особистого часу витрачав на багаторазові ходіння до суду для відстоювання своєї позиції. Будучи належним чином повідомлений про день судового засідання, відповідач без поважних причин систематично не приходив на судові засідання за участі позивача. Таким чином, відповідач в особі посадових осіб прокуратури Харківської області, своєю бездіяльністю заподіяв позивачу моральну шкоду, яку він оцінює у сумі 96000 гривень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача прокуратури Харківської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Представник Головного Управління Державної Казначейської служби в Харківській області в судове засідання не з`явився.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду розмірі 5000 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції прокуратура Харківської області звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що доказів на підтвердження вчинення посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій під час досудового розслідування у зазначених кримінальних провадженнях позивачем не надано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди прийняв до уваги важливість питань з якими позивач звертався до відповідача. А саме такі обставини як тривалість негативного впливу на морально фізичне самопочуття позивача, що призвело до морально-психологічного перевантаження на нього.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов частково, місцевий суд визнав факт заподіяння моральної шкоди діями працівників прокуратури Харківської області, а саме, винесенням незаконного рішення, тривалої бездіяльності посадових осіб, пов`язаних з невиконанням своїх обов`язків, не проведенні комплексу дій, передбачених КПК України, які призвели до моральних страждань позивача.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Матеріалами справи встановлено, що позивач неодноразово звертався до Харківської обласної прокуратури зі скаргами на те, що прокуратура не вносить в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_1 ( а. с. 11,12 ).

У своїй заяві ОСОБА_1 вказував, що 02.02.2016 року його знайома ОСОБА_2 пропала з квартири АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_2 була позбавлена права користування належної їй вказаною квартирою зі сторони гр- ки ОСОБА_3 .

Оскільки ОСОБА_1 було відмовлено вносити відомості до ЄРДР за фактом незаконних рішень і протиправної бездіяльності посадових осіб прокуратури Харківської області позивач звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з вимогами зобов`язати прокуратуру Харківської області внести відомості до реєстру ( а. с. 13, 14, 15, 16, 17 ).

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року скарга ОСОБА_1 задоволена та зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 11.07.2018 року ( а. с. 18 ).

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року скарга ОСОБА_1 задоволена та зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 18.06.2018 року №9 ( а. с. 19 ).

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року скарга ОСОБА_1 задоволена та зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 18.06.2018 року № 7 (а .с. 20 ).

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року скарга ОСОБА_1 задоволена та зобов`язано уповноважених осіб прокуратури Харківської області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 18.06.2018 року №10 ( а. с. 21 ).

На виконання ухвал слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 року, 07.08.2018 року, які надійшли до прокуратури області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_1 від 11.07.2018 року.

Кримінальні провадження № 0000887 та №0000888 від 08.08.2018 року за ч.1 ст.365 КК України за фактом перевищення службовими повноваженнями окремими слідчими СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області направлені до слідчого управління прокуратури області для проведення досудового розслідування.

Також, прокуратурою області на виконання ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.08.2018 року, яка 17.08.2018 року надійшла до прокуратури області, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 від 18.06.2018 року.

Кримінальне провадження № 0000947 від 20.08.2018 року за ч.1 ст.365 КК України за фактом перевищення службовими повноваженнями окремими працівниками Московського ВП ГУНП в Харківській області направлено до слідчого управління прокуратури області для проведення досудового розслідування.

Також, прокуратурою області на виконання ухвал слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року, які 30.08.2018 року надійшли до прокуратури області, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_1 №№7, 9, 10 від 18.06.2018 року.

Кримінальні провадження № 0001006, №0001007 та №0001008 від 31.08.2018 року за ч. І ст.365 КК України за фактом перевищення службовими повноваженнями окремими слідчими СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області та СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області направлені до слідчого управління прокуратури області для проведення досудового розслідування.

Кримінальне провадження № 0001007 06.09.2018 року об`єднано з кримінальним провадженням № 0000888.

Кримінальне провадження №0001008 06.09.2018 року об`єднано з кримінальним провадженням № 0000887.

За результатами досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000887, №0000888 слідчими 26.12.2018 року року, №0000947 13.12.2018 року та №0001006 30.11.2018 року винесені постанови про закриття кримінальних проваджень за п.2 ч.І ст.284 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені частиною першою статті 1176 ЦК України. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких визначений частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті, за змістом якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами ( статті 1173, 1174 цього кодексу ).

Відповідно до статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22 червня 2017 року у справі № 6-501цс17.

Згідно із частиною другою статті 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» №4від 31.03.1995 року обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Тобто позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.

Однак позивачем не доведено ані наявності незаконних рішень, дій чи бездіяльності визначеного ним кола осіб, ані заподіяння йому моральних страждань, ані причинного зв`язку між діями ( бездіяльністю ) заподіювача шкоди та самою завданою шкодою. Для настання відповідальності необхідним є визнання протиправними, незаконними дій чи бездіяльності правоохоронних органів, що наразі не встановлено та не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Тому за умов відсутності решти складових для виникнення зобов`язання з відшкодування моральної шкоди підстави відсутні.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_4 .

Тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що прийняття процесуальних рішень органом досудового розслідування (прокурором) у кримінальних провадженнях та оскарження їх позивачем до суду у порядку ст.ст. 303, 307 КПК України, не може свідчити про спричинення позивачу будь-якої моральної шкоди, як це передбачено Законом.

На підставі викладеного, підстави для застосування до спірних правовідносин норм статей 1173, 1174 ЦК України та відшкодування моральної шкоди - відсутні.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання розподілу судових витрат.

З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору, а апеляційна скарга прокуратури Харківської області підлягає задоволенню, судовий збір в сумі 1152,60 гривень, сплачений апелянтом за платіжним дорученням №1085 від 06 травня 2019 року, підлягає поверненню з Державного бюджету прокуратурі Харківської області.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 381, 382, 383, 384, ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокуратури Харківської області задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 квітня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Судовий збір в сумі 1152,60 гривень, сплачений за платіжним дорученням №1085 від 06 травня 2019 року, повернути з Державного бюджету Прокуратурі Харківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.С.Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко