Дата документу 12.07.2019
Справа № 334/6238/16-ц
Провадження № 2-р/334/8/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 , про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вселення та визначення порядку користування домоволодінням,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вселення та визначення порядку користування домоволодінням. В обґрунтування заяви вказує, що вказаним рішенням було задоволено позов частково та позивачу дозволено вселитись у будинок АДРЕСА_1 як співвласнику, але при цьому не зазначено, у яку кімнату вказаного будинку необхідно вселити ОСОБА_2

Це вносить розлад у відносини між позивачем і відповідачем, а тому просить суд роз`яснити рішення з приводу того, в яку саме кімнату вказаного будинку необхідно здійснити вселення ОСОБА_2 .

В судове засідання особи, які брали участь у розгляді справи, не з`явилися, що згідно ст. 271 ЦПК України не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Судом встановлено, що 07.12.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вселення та визначення порядку користування домоволодінням.

Вказаним рішенням суду позов задоволено частково, ОСОБА_2 , якому на праві власності належить 1/10 частина житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, вселено у житловий будинок АДРЕСА_1 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Судом було встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 має декількох власників, які зареєстровані та проживають у будинку, порядок користування приміщеннями житлового будинку не визначався.

Так, в ході судового розгляду даної справи представник позивача відмовився від проведення експертизи з метою встановлення можливих варіантів порядку користування спірним житловим приміщенням, просив визначити запропонований на його розсуд порядок користування житловим приміщенням спірного будинку, надавши позивачу у користування одну кімнату площею 9,1 кв.м., а відповідачу ОСОБА_5 інші житлові кімнати і місця загального користування.

У задоволенні позову в цій частині судом було відмовлено.

Рішення суду не оскаржувалося і набрало законної сили.

Таким чином, позивач намагається змінити по суті ухвалене рішення, внести додаткові дані, а саме зазначити конкретне приміщення, в яке підлягає вселенню позивач, тоді як порядок користування житловим будинком не визначався з наведених вище підстав.

Проте, суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові питання та вирішувати невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

У своїй заяві представник позивача фактично посилається на незрозумілість порядку виконання судового рішення, однак, така вимога не стосується роз`яснення змісту судового рішення.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Оскільки резолютивна частина рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року (справа №334/6238/16-ц) викладена чітко та зрозуміло, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про її роз`яснення.

Керуючись ст.ст. 4, 16, 271, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2018 року (справа №334/6238/16-ц) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вселення та визначення порядку користування домоволодінням відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Особа, без участі якої було постановлено ухвалу, має право подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Турбіна Т. Ф.