Справа № 749/635/19
Номер провадження 2/749/250/19
"30" липня 2019 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - Шаповал З.О.
з участю секретаря Михалевич М.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу №749/635/19 за позовом ОСОБА_1 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, про визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області в якому просить:
визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 3.54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Рогізки, Рогізківська сільська рада, кадастровий номер НОМЕР_1 після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), площею 5,62 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Шевченка с. Рогізки, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) та земельної ділянки розміром 3,54 га. ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я позивача. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Гордійко О.П. у зв`язку з чим була заведена спадкова справа №47/2018, однак у зв`язку з відсутністю довідки про останнє місце проживання спадкодавця, неможливістю встановити належність документів спадкодавцю, що посвідчують її право власності на спадкове майно, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину.
Позивач в судовому засіданні відсутній, в позовній заяві просить справу розглянути без його участі.
Представник відповідача у судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.01.2018 року (а.с.15), свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 16.06.2018 року (а.с.16, 10, 17).
ОСОБА_1 є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 05.11.2014 року.
Померла ОСОБА_2 заповіла все своє майно позивачу. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №193 (а.с.24).
Крім того, за життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім.. Шевченка с. Рогізки, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, розміром 5,62 га в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 (а.с. 21,26).
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.
Згідно спадкової справи №47/2018, яка заведена до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 встановлено, що 09.07.2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Жодні інші особи до нотаріальної контори не звертались. 26.06.2019 року позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 24.06.2019 року приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Гордійко О.П. винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне майно в зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. З мотивів постанови вбачається, постанова прийнята в зв`язку з відсутністю довідки про останнє місце проживання спадкодавця, неможливістю встановити належність документів спадкодавцю, що посвідчують її право власності на спадкове майно, так як у свідоцтві про смерть відсутнє по-батькові померлої.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК).
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також набуває право власності у порядку спадкування.
Тому, позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню.
Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.
Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку розміром 3.54 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту с. Рогізки, Рогізківська сільська рада, кадастровий номер НОМЕР_1 після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), площею 5,62 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.. Шевченка с. Рогізки, Сновського (Щорського) району, Чернігівської області, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 .
Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , мешканцю АДРЕСА_1 ) з державного бюджету України 50% сплаченого при подачі позовної заяви судового збору у розмірі 384,20 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя З.О.Шаповал