ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7413/19 Справа № 210/2143/19 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року, яке постановлено суддею Літвіненко Н.А. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»(далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») і просив стягнути у відшкодування моральної шкоди 62 595 грн. у зв`язку з ушкодженням здоров`я, посилаючись на те, що перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», на посаді котельника 5 розряду цеху металоконструкцій машинобудівельного виробництва механоремонтного комплексу ПАТ «АМКР», 18 липня 2011 року з ним стався нещасний випадок.Внаслідок нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, 22.11.2011 р. пройшов огляд медико-соціальною експертною комісією (надалі - МСЕК), де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15%, внаслідок трудового каліцтва. 28 жовтня 2014 року позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 10%, внаслідок трудового каліцтва. 17 листопада 2015 року позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 10%, внаслідок трудового каліцтва. 07 листопада 2017 року позивач повторно пройшов огляд МСЕК, де йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 10%, внаслідок трудового каліцтва. Вказує, що таким чином змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування. У зв`язку з вказаним нещасним випадком порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, позивач, позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, постійними болями. В момент отримання травм позивач відчував фізичні страждання та сильний біль. Зазначає, що додаткових страждань йому завдає довготривалість негативних змін в його житті, що пов`язане з ушкодженням здоров`я.

На підставі викладеного, позивач просив стягнути з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на його користь 62 595 грн. в рахунок компенсації за моральну шкоду, завдану каліцтвом, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб, на користь держави стягнуто судовий збір у сумі 768,80 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі, визначеному в позовній заяві, а саме 62 595 грн., посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, зокрема, не враховано, що позивач внаслідок нещасного випадку на виробництві втратив 15% професійної працездатності, у зв`язку з чим змушений постійно лікуватись та проходити чисельні огляди МСЕК.

На думку представника позивача, судом не повністю враховано, що внаслідок отриманих травм, позивач позбавлений можливості в повній мірі реалізовувати свої звички та бажання, фізіологічні функції лівої кисті повністю не відновлено, естетичний вигляд кисті лівої руки після травми викликає у позивача почуття невпевненості при спілкуванні з іншими людьми, почуття сорому. Додаткових моральних страждань позивачу завдає розуміння того, що внаслідок нещасного випадку, який стався за відсутності його вини, позивач позбавлений можливості повноцінно працювати, фінансово допомагати своїй сім`ї, оскільки витрачає значний час на проходження курсів лікування. На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є довготривалими, усвідомлення чого задає позивачу душевного болю та страждань

Апелянт вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, на посаді котельника 5 розряду цеху металоконструкцій машинобудівельного виробництва механоремонтного комплексу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» внаслідок нещасного випадку, що стався 18 липня 2011 року, отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 6 Акту форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 18 липня 2011 року нещасний випадок з ОСОБА_1 стався під час виконання трудових обов`язків 18 липня 2011 року, внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження. (а.с. 16).

Згідно п.10 Акту Форми Н-1 особами, що допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є змінний майстер основної виробничої дільниці (заготівельної) цеху металоконструкцій машинобудівельного виробництва механоремонтного комплексу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_3 , який порушив вимоги посадової інструкції, котельник (бригадир) 5 розряду цеху металоконструкцій машинобудівельного виробництва механоремонтного комплексу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - ОСОБА_4 , який порушив вимоги п.п. 1.11, 3.9 Інструкції з охорони праці для котельника дільниці обробки та котельника дільниці обробки, та позивач ОСОБА_1 , який порушив вимоги п.п. 1.11, 3.9 Інструкції з охорони праці для котельника дільниці обробки та котельника дільниці обробки (а.с. 17).

Висновком МСЕК від 22.11.2011 року позивачу первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва (а.с. 10).

При наступному переогляді висновком МСЕК від 27.11.2012 року позивачу, повторно, встановлено 15% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва (а.с. 11).

При наступному переогляді висновком МСЕК від 28.10.2014 року позивачу, повторно, встановлено 10% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва (а.с. 12).

При наступному переогляді висновком МСЕК від 17.11.2015 року позивачу, повторно, встановлено 10% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва (а.с. 13).

При наступному переогляді висновком МСЕК від 07.11.2017 року позивачу повторно встановлено 10% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва (а.с. 14).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки нещасний випадок з позивачем стався під час виконання ним трудових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди та з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Суд, на підставі медичних документів про лікування позивача у зв`язку з отриманою на виробництві травмою, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як він переносить фізичний біль, зазнав порушення свого звичайного способу життя і вимушений витрачати свої сили на організацію свого життя, внаслідок чого переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими у Постанові Пленуму Верховного Суду України в п. 13 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 10 Акту, встановлено вину працівників підприємства відповідача, змінного майстра основної виробничої дільниці (заготівельно) цеху металоконструкцій машинобудівельного виробництва механоремонтного комплексу - ОСОБА_3 та котельника (бригадира) 5 розряду цеху металоконструкцій машинобудівельного виробництва механоремонтного комплексу - ОСОБА_4 , які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці.

Відповідно до висновку МСЕК від 22 листопада 2011 року, позивачу первинно, було встановлено 15% втрати професійної працездатності внаслідок трудового каліцтва.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» повинен відшкодувати позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності».

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України).

Колегія суддів погоджується з розміром моральної шкоди, присудженої судом першої інстанції, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу фізичних, душевних страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо та з урахуванням всіх обставин справи.

Зокрема, судом враховано, що позивач внаслідок ушкодження здоров`я змушений постійно приймати ліки та звертатись до лікарів, тривалий процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя, оскільки він відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування, відсоток втрати професійної працездатності, конкретні обставини по справі та вірно визначив розмір моральної шкоди,яка підлягає стягненню з відповідача у вигляді одноразового відшкодування у розмірі 20 000 гривень.

Тому, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача щодо необґрунтованого розміру моральної шкоди, визначеного судом, з вищенаведених підстав.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2019 року.

Головуючий:

Судді: