Справа № 368/344/19
Рішення 2/368/324/19

Іменем України

"24" липня 2019 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І. при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Кагарлицької міської ради про визнання права власності на житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просила визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 115, 5 кв.м, житлова площа 50.6 кв.м, допоміжна площа 64.9 кв.м.

Мотивувала заяву тим, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кагарлицького бюро технічної інвентаризації від 31.01.2008 року вона має право на 30/42 частки житлового будинку за АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 2/14 частки, згідно свідоцтва на спадщину №1-2510 від 19.07.2011 року та ОСОБА_3 , 2/14 частки, згідно свідоцтва про право на спадщину №1-314 від 01.02.2008 року.

Маючи лише ідеальні частки в спільній частковій власності, вищевказаного житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в 2012 році до Кагарлицького районного суду з позовом про поділ даного житлового будинку та земельної ділянки. Ухвалою від 19.09.2012 року затверджена мирова угода про поділ житлового будинку та земельної ділянки та визнано за ними відповідні конкретні кімнаті.

Маючи відповідні документи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували своє майно, згідно ст.. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та нерухомого майна та їх обтяжень».

Будинок з одноквартирного був переобладнаний в трьохквартирний, у відповідності до рішення Кагарлицької міської ради від 18.02.2015 року №29-1, змінена поштова адреса і частині будинку що їй належить окремий номер 7/1, ОСОБА_2 - 7/2, ОСОБА_3 - 7/3. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна від 12.02.2019 року №КТ 002008, наданого ОВ « Реєстраційний цент « Алтана» житловий будинок має загальну площу 115,5 кв.м, за технічними показниками 30/42 частки об`єкту є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. 12 лютого 2019 року виготовлено технічний паспорт як на цілий будинок за АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Відповідач державний реєстратор Кагарлицької міської ради - Нацевич Л.А. в судовому засіданні пояснила, що позивачу було відмовлено у проведенні реєстрації за позивачем права власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , так як наявна невідповідність заявлених прав поданим документам.

Судом встановлено слідуюче.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кагарлицького бюро технічної інвентаризації від 31.01.2008 року позивач станом на 31.01.2008 року мала право на 30/42 частки житлового будинку за АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 належало 2/14 частки, згідно свідоцтва на спадщину №1-2510 від 19.07.2011 року та ОСОБА_3 належало 2/14 частки, згідно свідоцтва про право на спадщину №1-314 від 01.02.2008 року.

Маючи лише ідеальні частки в спільній частковій власності, вищевказаного житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися в 2012 році до Кагарлицького районного суду з позовом про поділ даного житлового будинку та земельної ділянки.

Ухвалою від 19.09.2012 року суд встановив, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину належить по Ѕ частині житлового будинку з господарськими спорудами , розташованого по АДРЕСА_2 і мирова угода між ними не суперечить закону і не порушує права інших осіб , а тому затвердив мирову угода про поділ житлового будинку та земельної ділянки та визнано за ними відповідні конкретні кімнаті.

Позивач не оскаржила вказану ухвалу суду якщо затверджена мирова угода порушує права позивача на виділ своєї частки у натурі із спільної часткової власності відповідно до положень ст. 364ч.3 ЦК України і не заявляла позовних вимог до іншого співвласника у спільній частковій власності на майно, якщо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 фактично виділили свої частки відповідно до часток на які посилається позивач відповідно до даних БТІ та провели державну реєстрацію своїх прав, так як згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кагарлицького бюро технічної інвентаризації від 31.01.2008 року зареєстровано тільки 30/42+2/42+2/42=34/42 частки житлового будинку за АДРЕСА_2 станом на 31.01.2008 року. А хто власник ще 8/42 частин вказаного житлового будинку станом на 31.01.2008 року позивач відповідно до ст.81 ЦПК України не надала доказів. Відповідно до ст.81 ЦПК України позивач не довела, так як не надала доказів, що маючи відповідні документи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували своє майно, згідно ст.. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та нерухомого майна та їх обтяжень».

У зв`язку з переобладнанням з одноквартирного в трьохквартирний, у відповідності до рішення Кагарлицької міської ради від 18.02.2015 року №29-1, змінена поштова адреса і частині будинку що належить позивачу окремий номер 7/1, ОСОБА_2 - 7/2, ОСОБА_3 - 7/3.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки об`єкта нерухомого майна від 12.02.2019 року №КТ 002008, наданого ОВ « Реєстраційний цент « Алтана» житловий будинок має загальну площу 115,5 кв.м, за технічними показниками 30/42 частки об`єкту є відокремлена, має окремий вхід і може бути виділена в натурі. 12 лютого 2019 року виготовлено технічний паспорт як на цілий будинок за АДРЕСА_1 . Але можливість виділу у натурі частки не підтверджує її виділення відповідно до положень ст. 364ч.3 ЦК України.

Відповідно до ст.24ч.1п.4 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження . Рішення державного реєстратора від 12.07.2019 року правомірно відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 115, 5 кв.м, житлова площа 50.6 кв.м, допоміжна площа 64.9 кв.м., так як наявні у позивача і подані відповідачу документи не дають змоги встановити набуття права власності на нерухоме майно. Тому право власності позивача відповідачем не порушено і в задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись ст. 364ч.3 ЦК України, ст.24ч.1п.4 ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» , ст.ст.12, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273, 354 ЦПК України. Повний текст рішення складено 29.07.2019 року.

Суддя: В.І. Кириченко