ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 520/17947/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4258/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Л.М.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 січня 2019 року у складі судді Літвінової І. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Зміст позовних вимог

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі-УДАБК ОМР), державного реєстратора Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Бурана А.В. (далі-державний реєстратор), ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , в якому просить скасувати:

-реєстрацію декларації ОД 90 про готовність об`єкта до експлуатації від 27 листопада 2017 року зареєстровану УДАБК ОМР щодо об`єкта 22/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , замовником якої є ОСОБА_3 ;

-рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) державного реєстратора Бурана А.В. про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 22/50 частки вищевказаного житлового будинку за зазначеною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він, з часткою 22/50, відповідач ОСОБА_2 , з часткою 22/50, та третя особа ОСОБА_4 , з часткою 3/25, є співвласниками житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з одного житлового будинку під літ. «А» житловою площею 42,4 кв.м. та надвірних будівель і споруд, зазначених літерами: «К» - сарай, «Л» - вбиральня, 1,2,4-6,8,10 - огорожа, «І, II» - мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 1011кв.м.

Зазначав, що його та відповідача правовстановлюючі документи на нерухомість (свідоцтва про право на спадщину за закономвід 08 грудня 2011 року) містили застереження, що на самочинні: прибудову літ. «А1», гараж літ. «В», «Т», сарай літ. «П», веранду «аЗ», тамбур літ. «а4», сарай літ. «Д», літню кухню літ. «И», навіс літ. «М» свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

В технічних паспортах ОСОБА_5 (спадкодавця та матері сторін) від 02 листопада 2006 року та сторін від 26 жовтня 2011 року було зафіксовано самочинне будівництво прибудови літ. «А1», гараж літ. «В», навіси літ. «О,С», сарай літ. «П», душ літ. «Р».

Під час розгляду цивільної справи №520/9586/16-ц за позовом ОСОБА_3 до нього та ОСОБА_4 про поділ зазначеного вище житлового будинку та земельної ділянки, йому стало відомо, що УДАБК ОМР за заявою ОСОБА_3 зареєструвало 27 листопада 2017 року декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (далі-декларація) самочинно побудовану двоповерхову прибудову до житлового будинку (фактично житловий будинок) та самочинно побудований гараж під літ. «В».

Крім того, державний реєстратор, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 08 грудня 2011 року та вказаної декларації, здійснив 01 грудня 2017 року реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 22/50 частки житлового будинку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

При цьому державним реєстратором внесена в опис нерухомого майна загальна площа будинку-213,5 кв.м., житлова площа будинку-111,6 кв.м.

Посилаючись на те, що:

-ОСОБА_3 до УДАБК ОМР була подана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, що є самочинним будівництвом, а не реконструкцією, як зазначив відповідач;

-заява відповідача про прийняття об`єкта в експлуатацію не була підписана позивачем та третьою особою;

-декларація містила недостовірну інформацію щодо дозволу компетентних органів на будівництво; дати початку будівництва; генерального проектувальника, інженера з технічного нагляду та головного архітектора проекту тощо, а тому не підлягала реєстрації;

-оскаржувана декларація , стала підставою для реєстрації права власності ОСОБА_3 на 22/50 частки житлового будинку,

що протирічить його (позивача) правовстановлюючому документу на цей же об`єкт нерухомості, в якому вказано житлову площу у розмірі 42,4 кв.м., та стане перешкодою йому у випадку розпорядження його 22/50 часткою будинку, ОСОБА_2 просив задовольнити його позовні вимоги (а.с.1-9).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2018 року справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Цією ж ухвалою учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій: з 10 грудня 2018 року по 10 січня 2019 року, визначені строки для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань.

УДАБК ОМР позов не визнало, зазначивши у відзиві що діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без порушень прав позивача в процесі їх вчинення (а.с.77-89).

Інші учасники судового процесу свого ставлення до пропозиції суду не висловили.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21 січня 2019 року у позові відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що позивачем до суду не надано належних та допустимих доказів у обґрунтування своїх позовних вимог ( а.с.93-100).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи апелянта

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду мотивувала порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, як при постановленні ухвали суду від 10 грудня 2018 року, так і при ухваленні рішення.

Зокрема, апелянт, крім доводів, що містяться в позові, зазначила, що судове рішення не відповідає ст.ст.263,264 ЦПК України, не містить висновків суду чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались позовні вимоги, які правовідносини випливають із встановлених обставин, докази на їх підтвердження, оцінка доказів.

Крім того, звернула увагу суду апеляційного суду на те, що усі докази, подані ОСОБА_2 до позовної заяви відповідають критерію допустимості, які суд відмовився оцінювати, чим порушив вимоги ст. 89 ЦПК України.

Вважала, що у разі виникнення у суду сумнівів щодо поданих письмових доказів, відповідно до ч.6ст.95 ЦПК України, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, суд першої інстанції вправі був витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу ( а.с.108-113).

Правом на відзив учасники судового процесу не скористалися.

Представник УДАБК ОМР, державний реєстратор та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись апеляційним судом належним чином, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові у їх відсутність.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивачу, суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів щодо заявлених позовних вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Жоден із представників сторін не заявив в судовому засіданні про те, що наявні у справі копії документів, які не засвідчені в установленому порядку, містять недостовірну інформацію щодо предмета доказування, а тому апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та достовірними доказами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

На підставі наявних у справі доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 21 березня 2002 року, належало 22/50 часток житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 (а.с.15).

Власником інших 3/25 часток вказаного будинку є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 28 вересня 1994 року (а.с.13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Згідно свідоцтвам про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 08 грудня 2011 року, її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , успадкували кожний по Ѕ частки у спадщині, що складалася з наведених вище 22/25 часток житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 під літ. «А» житловою площею 42,4 кв.м. та надвірних будівель і споруд, зазначених літерами: «К»-сарай, «Л»-вбиральня, 1,2,4-6,8,10-огорожа, «І, II»-мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 1011кв.м.

У вказаних правовстановлюючих документах міститься застереження, що на самочинні: прибудову літ. «А1», гараж літ. «В», «Т», сарай літ. «П», веранду «аЗ», тамбур літ. «а4», сарай літ. «Д», літню кухню літ. «И», навіс літ. «М» свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.11,12).

За життя ОСОБА_5 , а також після її смерті, КП «ОМБТІ та РОН» 22 листопада 2006 року та 26 жовтня 2011 року відповідно, були виготовлені технічні паспорти на зазначений житловий будинок, в яких, крім іншого, проставлені штампи із зазначенням наведених вище самочинних прибудов, в тому числі двоповерхову прибудову літ.«А1» з 4-ма житловими кімнатами та підвалом, загальною площею 126,37 кв.м., житловою-82,7 кв.м. (а.с.16,20).

Встановлено, що у листопаді 2017 року замовником ОСОБА_3 до УДАБК ОМР подана для реєстрації декларація про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), яка 27 листопада 2017 року була зареєстрована за номером ОД90 (а.с.45-49).

В декларації ОСОБА_3 , крім іншого, зазначена наступна інформація:

-в п.10. - що проект «Реконструкція 22/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », затверджений замовником 17 квітня 2009 року та 18 вересня 2015 року;

-в п.11.- що дозвіл на виконання будівельних робіт виданий інспекцією ДАБК в Одеській області 07 травня 2009 року за №294;

-в 14 .-про проведення технічної інвентаризації об`єкта ОСОБА_8 , який склав технічний паспорт від 03 листопада 2017 року б/н, в якому зазначено, що загальна площа трикімнатної квартири складає 107,2 кв.м., житлова-69,2 кв.м., допоміжна-38 кв.м., гаража літ. «В», сараю літ. «П»-1.3 кв.м. (а.с.45-49).

29 листопада 2017 року, після реєстрації декларації, ПП «Одеське БТІ» на замовлення ОСОБА_3 було виготовлено технічний паспорт, в якому зазначено що загальна площа квартири Гаврішова складає 136,4 кв.м., житлова-82,7 кв.м.(а.с.24-28).

Згідно витягу з Державного речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності рішення про державну реєстрацію прав, 01 грудня 2017 року державним реєстратором Бураном А.В. прийнято рішення про реєстрацію прав власності (з відкриттям розділу) ОСОБА_3 на 22/50 частки вищевказаного житлового будинку за зазначеною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Державним реєстратором додатково зазначено, що до 22/50 входить в літ. «А»-житловий будинок:II-сходи (2,8 кв.м.), III-комора (12,9 кв.м.),3-1-коридор (10 кв.м.),3-2-кухня (13,5 кв.м.),3-3-санвузол (6,5 кв.м.), 3-4-житлова кімната (21,2 кв.м.),3-5-житлова кімната (13,5 кв.м.), 3-6-коридор (7,5 кв.м.), 3-7-житлова кімната (14,9 кв.м.),3-8-житлова кімната (33,1кв.м.), загальною площею 136,4 кв.м., житловою 82,7 кв.м., та господарські будівлі і споруди: літ. «В»-гараж, літ. «О»-навіс, літ. «П»-сарай, 22/50 частин I,II-мостіння, 22/50 частин №1,2,4-6,8,10-огорожа (а.с.30).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд , та застосовані норми права

Повноваження ДАБІ України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» (тут і далі - у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що реєстрація декларації про початок будівництва є обов`язковою умовою для початку виконання будівельних робіт. Відповідальність за повноту та достовірність інформації, наведеної в декларації, несе замовник будівництва (особа, яка подає декларацію).

Згідно ч.1ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Проаналізувавши наведені докази у їх сукупності, апеляційним судом встановлено факт самочинного будівництва двоповерхової прибудови літ. «А1» з 4-ма житловими кімнатами та підвалом, загальною площею 126,37 кв.м., житловою 82,7 кв.м., гаража літ. «В», «Т», сараю літ. «П», веранди «аЗ», тамбуру літ. «а4», сараю літ. «Д», літньої кухні літ. «И», навісу літ. «М» ще за життя матері сторін ОСОБА_5 - до листопада 2006 року.

Крім того, згідно листа представника Департаменту ДАБІ в Одеській області від 05 жовтня 2018 року за №1015-05/1-9903 в архіві ДАБІ в Одеській області відсутні відомості щодо видачі будь-яких документів дозвільного характеру, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 . Дозвіл від 07 травня 2009 року за №294 був виданий щодо об`єкту будівництва оздоровчо-готельного комплексу з банею-сауною в м .Южний Одеської області (а.с.44).

Таким чином, відповідачем ОСОБА_3 до ДАБК ОМР була подана декларація, яка містила недостовірну інформацію, щодо:

-проведення ним реконструкції 22/50 частин житлового будинку;

-отримання ним дозволу на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК в Одеській області від 07 травня 2009 року за №294.

Подача ОСОБА_3 декларації до УДАБК ОМР, яка державним органом була незаконно зареєстрована, свідчить про те, що відповідачі ( УДАБК ОМР та ОСОБА_3 ) узаконили, у непередбачений законом спосіб, самочинне будівництво, яке було збудовано до листопада 2006 року без дозвільних документів, а тому вказана реєстрація підлягає скасуванню.

Оскільки рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) державного реєстратора Бурана А.В. про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 22/50 частки вищевказаного житлового будинку за зазначеною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності є похідним від незаконної реєстрації декларації, воно також підлягає скасуванню.

Письмові пояснення представника ОСОБА_3 , подані до суду апеляційної інстанції, вказані висновки не спростовують.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 січня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державного реєстратора Дачненської сілької ради Біляївського району Одеської області Бурана Андрія Володимировича, ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 ,про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації та скасування реєстрації права власності задовольнити.

Скасувати реєстрацію декларації ОД 90 про готовність об`єкта до експлуатації від 27 листопада 2017 року, зареєстровану Управлінням ДАБК Одеської міської ради щодо об`єкта 22/50 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , замовником за якою визначено ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) державного реєстратора Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області Бурана Андрія Володимировича про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 22/50 частки вищевказаного житлового будинку за зазначеною адресою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 101.

Стягнути з Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державного реєстратора Дачненської сілької ради Біляївського району Одеської області Бурана Андрія Володимировича, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати за подачу позову в розмірі 1409,60 грн. та за подачу апеляційної скарги в сумі 2114,40 грн., тобто з кожного по 1174,67 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 липня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков