КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/334/19 Головуючий у 1-й інст. - Бондаренко О.В.
Апеляційне провадження №22-ц/824/8410/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Лапчевська О.Ф.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Бондаренка О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення гонорару за надання правової допомоги,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором про надання правової допомоги №23/07/18-1 від 23 липня 2018 року у розмірі 20 355,60 грн., 5 088,09 грн. - штрафу за прострочення строку оплати наданих послуг понад 30 днів, 10 177,08 грн. - штрафу за прострочення строку оплати наданих послуг понад 60 днів та 151,00 грн. - 3 % річних, та стягнути судові витрати у в розмірі 704,80 грн.

Посилається на те, що 23 липня 2018 року між адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги № 23/07/18-1. На виконання умов даного договору адвокатом було надано юридичні послуги, що були відображені у Акті здачі - приймання наданих послуг від 31.10.2018 року. Відповідачем не було надано жодних заперечень чи зауважень, відповідно, у ОСОБА_2 виник обов`язок з оплати гонорару за надання позивачем правової допомоги у розмірі 20 355,60 грн. Внаслідок прострочення строку на оплату наданих позивачем послуг на 42 дні, з моменту складання акту, у відповідача виникло зобов`язання зі сплати штрафу у розмірі 25 % від суми заборгованості, який становить 5 088,09 грн. та 3 % річних у розмірі 70,27 грн. Однак, станом на день звернення з даною заявою відповідач не відшкодував вищезазначені зобов`язання у повному розмірі. Враховуючи збільшення прострочення строку оплати наданих правових послуг більше ніж на 60 днів відповідач, додатково до наявних стягнень, має сплатити штраф - 50 % від суми заборгованості, який становить (20 355,60 грн. х 50% (оскільки 98 днів прострочення) = 10 177,08грн., а розмір 3 % річних від зазначеної суми становить 151,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про припинення між сторонами грошових зобов`язань внаслідок дострокового розірвання договору про надання правової допомоги та через відсутність у сторін претензій одна до одної.

У даному випадку, сторони дійшли згоди, що з моменту розірвання договору в адвоката Шаповала Д.В. відсутній обов`язок з надання послуг, а у відповідача - з їх оплати. У той же час, договором та чинним законодавством встановлено, що незважаючи на припинення зобов`язань сторін за договором на майбутнє, зобов`язання з оплати послуг, що вже були надані, не припиняються. Акт здачі-приймання наданих послуг від 31 жовтня 2018 року передбачає необхідність оплати послуг, що були надані до розірвання договору за період з 06.09.2018 року по 05.10.2018 року, тобто за роботу, що вже була виконана.

Саме грошове зобов`язання відповідача зі сплати гонорару виникло не з факту складення чи узгодження Акту від 31.10.2018 року, а з факту надання позивачем правової допомоги. Відтак, розірвання договору за згодою сторін припиняє виникнення зобов`язань на майбутнє, а не тих, що виникли і були невиконані до моменту розірвання. У зв`язку із розірванням договору відповідач не звільняється від обов`язку виконання грошового зобов`язання з оплати послуг, наданих до такого розірвання, оскільки воно виникло до розірвання договору.

Зазначення сторонами про відсутність претензій за наслідками виконання договору свідчить лише про відсутність претензій у сторін один до одного щодо виконаних зобов`язань, а не всіх за договором. Під час підписання Угоди про дострокове розірвання договору сторони здійснили волевиявлення щодо припинення дії договору, відсутності претензій до якості виконаних сторонами зобов`язань. Питання виникнення та припинення грошових зобов`язань сторони при підписанні угоди не узгоджували. Необхідність у такому узгодженні між сторонами не існувала, оскільки положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Правил адвокатської етики встановлено обов`язок клієнта у разі дострокового припинення договору сплатити гонорар за виконану адвокатом або ж підготовлену до виконання роботу.

Представник відповідача подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що до розірвання договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року ОСОБА_2 здійснювала оплату послуг позивачу лише наперед авансом на загальну суму 57 700,00 грн. Вказаних коштів позивачу було достатньо для оплати всіх виконаних робіт за період з 23.07.2018 року по 31.10.2018 року, тобто на дату розірвання договору - 31.10.2018 року відповідач оплатила адвокату гонорар за всю роботу, що була виконана та підготовлена до виконання. Маючи спільну згоду на розірвання договору та не маючи претензій за наслідками виконання договору (щодо робіт та оплати) ОСОБА_1 виготовив 31.10.2018 року зміст Угоди про дострокове розірвання договору про надання правової допомоги від 23 липня 2018 року, яка була підписана сторонами. В послідуючому у позивача з'явились претензії до відповідача щодо несплати виконаних робіт за період дії договору та було складено акт здачі - приймання наданих послуг незважаючи на те, що роботи були оплачені. В Угоді про дострокове розірвання договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року не передбачено вимоги про сплату заборгованості за надані юридичні послуги з їх переліком. Вимоги ОСОБА_1 щодо оплати транспортних витрат у розмірі 650,00 грн. необґрунтовані, оскільки умовами договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року не передбачено розміру та виду фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення адвоката, зокрема щодо оплати транспортних витрат. Крім цього, заявлені витрати не підтверджені належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на обставини викладені у відзиві на апеляційн скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що31 жовтня 2018 року між сторонами було укладено Угоду про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року, як наслідок, договір про надання правової допомоги № 23/07/18-1 розірвано за взаємною згодою сторін, у передбачений законом спосіб, та в даній угоді зазначено, що сторони претензій один до одного не мають, застосування п.4 Договору щодо невиконання чи неналежного виконання зобов`язань та порушення строків оплати наданих послуг є необґрунтованим.

31.10.2018 року адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичемскладено Акт здачі-приймання наданих послуг, відповідно до якого адвокатом надано послуги, а клієнтом прийнято надані адвокатом в період з 06.09.2018 року по 05.10.2018 року юридичні послуги, деталізований перелік яких міститься у Звіті, що є додатком № 1 до даного акту. Вартість наданих юридичних послуг в зазначений період складає 1410 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день складення даного акту становить - 39 705,60 грн. Враховуючи, сплату клієнтом 17.09.2018 року авансу в розмірі 20 000 грн., залишок до сплати по акту становить - 19 705, 60 грн. Крім того, до відшкодування було заявлено 650 грн. транспортних витрат, тому загальна вартість наданих юридичних послуг становить 20 355, 60 грн.

Однак, зазначений акт здачі - приймання наданих послуг від 31.10.2018 року не підписаний та не погоджений ОСОБА_2 , хоча складений позивачем в один день з Угодою про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року та в даній угоді про дострокове розірвання не передбачено вимоги про сплату заборгованості на надані юридичні послуги з їх переліком. 02.11.2018 року зазначений акт здачі - приймання наданих послуг від 31.10.2018 року, разом із звітом про надання юридичних послуг на 1410 доларів США був надісланий на адресу відповідача вже після розірвання договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2019 року.

Вдоговорі про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року не передбачено розміру та виду фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення адвоката, зокрема щодо оплати транспортних витрат, тому заявлений позивачем розмір транспортних витрат 650,00 грн. необґрунтований та не підтверджений належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до угоди про розірвання договору, сторони, за наслідками виконання договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року претензій один до одного не мають, тому застосування п.4 Договору щодо невиконання чи неналежного виконання зобов`язань та порушення строків оплати наданих послуг є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 23.07.2018 року між адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги № 23/07/18-1, на підставі якого ним здійснювалось представництво інтересів ОСОБА_2 у судовій справі № 357/5634/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, яка перебувала в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, з правом подання позовних заяв, скарг, апеляційних та касаційних скарг, включаючи представництво інтересів ОСОБА_2 у відділах державної виконавчої служби та інших підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування (а.с. 9-11).

Згідно пункту 3.1 Договоруоплата за надані послуги проводиться у порядку визначеному сторонами в додаткових угодах до даного договору, які з моменту їх підписання є невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до пунктів 6.1., 6.2. Договору дія договору припиняється його належним виконанням.Договір може бути в будь-який час розірваний за взаємною згодою сторін або в односторонньому порядку в передбачених законодавством України випадках. При цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату винагороду за свою роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат зобов`язаний повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Встановлено, що 23.07.2018 року між адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги №23/07/18-1 від 23.07.2018 року (а.с. 12).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторонами погоджено, що вартість послуг адвоката становитиме 30 доларів за одну годину надання послуг/виконання робіт та сплачується замовником адвокату в еквіваленті української гривні за курсом НБУ.

Згідно п. 2 Додаткової угоди факт надання послуг підтверджується Актом здачі-приймання наданих послуг. Клієнт зобов`язаний протягом 5 днів з моменту отримання Акту погодити його та здійснити оплату або надати адвокату свої заперечення.

За умовами п. 3 Додаткової угоди якщо на протязі 5 днів з моменту отримання клієнтом Акту адвокату не надішли заперечення, останній вважається таким, що погоджений сторонами.

31.10.2018 року між адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем та ОСОБА_2 було укладено Угоду про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги №23/07/18-1 від 23.07.2018 року (а.с.13).

Згідно п. 1 Угоди між адвокатом та клієнтом досягнуто домовленість про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року за взаємною згодою,.

Відповідно до п. 2 Угоди усі матеріали отримані адвокатом під час виконання Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року передані в повному обсязі клієнту.

Згідно п. 3 Угоди на виконання ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом роз`яснено та повідомлено клієнту про всі можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року.

За умовами п.4 Угоди за наслідками виконання Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року сторони претензій один до одного не мають.

Зазначена угода підписана сторонами та набирає чинності після її підписання (п. 5 Угоди).

Крім того, 31.10.2018 року адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем складено Акт здачі-приймання наданих послуг. Адвокатом надано послуги, а клієнтом прийнято надані адвокатом в період з 06.09.2018 року по 05.10.2018 року юридичні послуги, деталізований перелік яких міститься у Звіті, що є додатком № 1 до даного акту. Вартість наданих юридичних послуг в зазначений період складає 1410 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день складення даного акту становить - 39 705, 60 грн. Враховуючи сплату клієнтом 17.09.2018 року авансу в розмірі 20 000 грн., залишок до сплати по акту становить - 19 705, 60 грн. Крім того, до відшкодування було заявлено 650 грн. транспортних витрат, тому загальна вартість наданих юридичних послуг становить 20 355, 60 грн.

Однак, вказаний акт здачі - приймання наданих послуг від 31.10.2018 року не підписаний та не погоджений ОСОБА_2 , хоча складений позивачем в один день з Угодою про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року та в даній угоді про дострокове розірвання не передбачено вимоги про сплату заборгованості на надані юридичні послуги з їх переліком.

02.11.2018 року акт здачі - приймання наданих послуг від 31.10.2018 року, разом із звітом про надання юридичних послуг на 1410 доларів США був надісланий на адресу відповідача вже після розірвання договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно доч.1 ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У п 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року, справа №1-23/2009, щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу), визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Адвокат Шаповал Д.В. надавав юридичні послуги щодо підготовки та участі у судовому засіданні, підготовки доповнення до заяви про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, аналізу заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.09.2018 року, аналізу заяви про збільшення розміру позовних вимог від 17.09.2018 року, підготовки та подання заперечень на заяву про збільшення розміру позовних вимог, підготовки заяви про виклик свідка, аналізу практики щодо можливості застосування до подібних правовідносин ст. 533 ЦК України, підготовки клопотання про зупинення провадження до розгляду Великої Палати Верховного Суду іншої справи з подібних правовідносин, підготовки та подання заяви про видачу ухвали про відкриття провадження у справі про визнання недійсним договору позики в частині, підготовки клопотання про зупинення провадження до розгляду судом справи про визнання недійсним договору позики в частині, підготовки клопотання про роз`єднання позовних вимог, підготовки та участь у судовому засіданні 28.09.2018 року у справі №357/5634/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення грошових коштів, підготовки скарги на дії судді Кошеля Б.І. до Вищої ради правосуддя, підготовки та направлення листа Голові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо поведінки судді Кошеля Б.І., отримання інформації щодо справи № 357/5634/18, консультування клієнта щодо поточного стану проекту та подальшої стратегії, згідно звіту про надання правової допомоги (а.с. 16), а ОСОБА_2 сплатила 17.09.2018 року йому гонорар у сумі 20 000,00 грн. згідно прибуткового касового ордеру №4, 03.09.2018 року в сумі 11 200,00 грн. згідно прибуткового касового ордеру №3, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 21,65,90).

Відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанціїне заперечувала факт надання позивачем адвокатом Шаповалом Дмитром Володимировичем юридичних послуг згідно договору № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року, однак ставить під сумнів якість надання даних послуг, оскільки 07.09.2018 року позивач чотири години свого часу витратив на підготовку та направлення скарги на дії судді Кошеля Б.І. до Вищої ради правосуддя, за що виставляє вартість своїх послуг 120 доларів США та 50 грн. транспортних витрат. Проте згідно відповіді Вищої ради правосуддя № Г-6751-49769/о/9-18 від 22.12.2018 року на її заяву про залишення без розгляду скарги адвоката Шаповала Д.В., скарга щодо вказаного судді від адвоката Шаповала Д.В. до Ради не надходила. Також, їй не зрозуміло чому адвокат Шаповал Д.В.витратив у підготовчому судовому засіданні 06.09.2018 року у справі №357/5634/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики 4 години свого часу, тоді як представник позивача ОСОБА_3 приймав участь в підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції і затрачений ним час вказано 1 година, що підтверджується актом про надання правничої допомоги по договору №52/Ц від 22.05.2018 року між Адвокатським об`єднанням «Компаньйон та партнери» та ОСОБА_3 .

Позивач дійсно здійснював представництво інтересів відповідача у справі 357/5634/18, що зафіксовано у рішенні Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 28.11.2018 pоку, Постанові Київського апеляційного суду від 13.11.2018 року та судовій повістці-повідомленні від 12.10.2018 року у справі № 357/5634/18.

В преамбулі Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборчим З`їздом адвокатів України 09.06.2017 року (які діяли на момент укладення договору) вказано, що правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні своїх багатоманітних, іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури і принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законодавчими актами, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката.

Положеннями ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборчим З`їздом адвокатів України 09.06.2017 рокувизначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Не погодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Адвокат має право вимагати від клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, попередньої виплати гонорару та/або компенсації можливих витрат, пов`язаних з виконанням доручення.

Також, адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення (ч. 1 ст.29 Правил адвокатської етики).

В ч. 2 ст. 29 Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборчим З`їздом адвокатів України 09.06.2017 року зазначено, що в договорі про надання правової допомоги можуть бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо), порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк, інше) та може бути визначений їх обсяг.

Розділом 4 Договору про надання правової допомоги №23/07/18-1 від 23.07.2018 року передбачено відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань, та вказано, що у випадку порушення, передбачених строків оплати наданих послуг клієнт сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення та у випадку прострочення, строку оплати наданих послуг понад 30 днів сплатити штраф у розмірі 25 % від суми заборгованості; понад 60 днів - 50 % від суми заборгованості.

Однак, в договорі про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року не передбачено розміру та виду фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення адвоката, зокрема щодо оплати транспортних витрат.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку, що заявлений позивачем розмір транспортних витрат 650,00 грн. є необґрунтованим, не підтверджений належними та допустимими доказамита не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до угоди про розірвання договору, сторони, за наслідками виконання договору про надання правової допомоги № 23/07/18-1 від 23.07.2018 року претензій один до одного не мають, тому застосування п.4 Договору щодо невиконання чи неналежного виконання зобов`язань та порушення строків оплати наданих послуг є необґрунтованим.

Згідно ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Згідноч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, а стаття 29 цього Закону передбачає, що у разі дострокового припинення або розірвання договору про надання правової допомоги за взаємною згодою сторін або на вимогу однієї із сторін клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання.

Відповідно до ст. 653 ЦПК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Крім того,в ст. 34 Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборчим З'їздом адвокатів України 09.06.2017 року передбачено, що договір про надання правової допомоги може бути в будь-який час розірваний за взаємною згодою адвоката та клієнта.

Враховуючи, що 31.10.2018 року між сторонами було укладено Угоду про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року і як наслідок Договір про надання правової допомоги розірвано за взаємною згодою сторін у передбачений законом спосіб та в даній угоді вказано, що сторони претензій один до одного не мають, суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував, що у зв`язку з розірванням договору відповідач не звільняється від обов`язку виконання грошового зобов`язання з оплати послуг, наданих до такого розірвання, оскільки воно виникло до розірвання договору та дійшов помилкового висновку про можливість не здійснювати оплату послуг адвоката, що вже були надані при достроковому розірванні договору за згодою сторін, колегія суддів не приймає до уваги.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснила, що до розірвання договору про надання правової допомоги №23/07/18-1 від 23.07.2018 року вона здійснювала оплату послуг ОСОБА_1 авансом. Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів, які містяться в матеріалах справи за період дії договору з позивачем було сплачено всього 57 700,00 грн, а саме:

- квитанція №1 від 23.07.2048 року - 10 500,00 грн.;

- квитанція №2 від 24.07.2018 року - 16 000,00 грн.;

- квитанція №3 від 03.09.2018 року - 11 200,00 грн.;

- квитанція №4 від 17.09.2018 року - 20 000,00 грн. (а.с.151).

ОСОБА_2 зазначила, що 31.10.2018 року прибула до офісу ОСОБА_1 , де вони спільно обговорили та узгодили всі виконані роботи та підготовлені адковатом документи за період дії договору. Сплачених авансом коштів у розмірі 57 700,00 грн. було достатньо позивачу для оплати всіх виконаних робіт за період з 23.07.2018 року по 31.10.2018 року, тому у ОСОБА_1 станом на 31.10.2018 року не було претензій до ОСОБА_2 щодо оплати його послуг. Маючи спільну згоду на розірвання договору та не маючи претензій за наслідками виконання договору ОСОБА_1 виготовив 31.10.2018 року зміст Угоди про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року, яка була підписана сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, згодом у ОСОБА_1 з'явились претензії до ОСОБА_2 щодо несплати виконаних робіт за період дії Договору та ним було складено Акт здачі - приймання наданих послуг, незважаючи на те, що роботи на момент дострокового розірвання Договору про надання правової допомоги відповідачем були оплачені.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в Угоді від 31.10.2018 року про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року не передбачено вимоги про сплату заборгованості за надані юридичні послуги з їх переліком.

Твердження скаржника, що зазначення сторонами про відсутність претензій за наслідками виконання договору свідчить лише про відсутність претензій у сторін один до одного щодо виконаних зобов`язань, а не всіх за Договором, зокрема виконання грошових зобов`язань сторін, колегія суддів оцінює критично.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснила, що підписуючи Угоду від 31.10.2018 року про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги від 23.07.2018 року, вона вважала, що сторони повністю розрахувалися і жодних претензій сторони одна до одної не мають, про що свідчить і зміст Угоди про дострокове розірвання Договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів відповідно до приписів статей 77-78 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем суду не надано.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків суду першої інстанцій та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого судового рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд правильно застосував до даних правовідносин норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, заявлених позивачем.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 08 серпня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Лапчевська О.Ф.