Провадження № 2-з/742/25/19
Єдиний унікальний № 742/2614/19
УХВАЛА

29 липня 2019 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого-судді- Бездідько В.М., при секретарі - Шептун В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,- ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Прилуцького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину грошових коштів одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням 3-ї групи інвалідності в сумі 220 250 грн. та стягнути на її користь вказані кошти, а також понесені судові витрати по справі.

Одночасно з пред`явленням позову було надіслано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/6 частину квартири, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

У відповідності до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суддя приходить до висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно вимог ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір майнового характеру, і позивачем заявлено вимогу про накладення арешту на 1/6 частину квартири, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Проте, позивачем не доведено дійсну ринкову вартість частини нерухомого майна, на яке він просить накласти арешт та відповідно не доведено співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову.

Як на підставу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на частину квартири, заявник посилається, що відповідач може відчужити дану частину нерухомого майна. Однак, обраний заявником вид забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно не є співмірним із заявленими позивачем вимогами і фактично позбавляє відповідача права користування належним йому майном.

Саме лише посилання в клопотанні про забезпечення позову на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а позивачем таких доказів не надано, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М. Бездідько