Справа № 310/4894/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Богомолової Л.В.,

при секретарі Рибалка Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2019 року позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком вказуючи, що він є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2016 року, виданим після смерті його матері ОСОБА_4 . У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 відсутній у спірному жилому приміщенні з серпня 2015 року, участі в утриманні житла не приймає, не користується спірною квартирою,оскільки цього житла не потребує,належне йому майно у квартирі відсутнє.

Разом з тим, відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі та добровільно припинити реєстрацію не бажає, чим порушує права позивача, який сплачує утримання цього житла з урахуванням реєстрації відповідача, має складнощі у вирішенні інших питань стосовно спірної квартири.

Позивач просять суд з підстав, передбачених ст.71 ЖК України, визнати відповідача ОСОБА_3 втратившим право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат Петровська В.М. позов підтримали у повному обсязі, просять суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки до суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзив не надав, хоча повідомлений відповідно до вимог ст.128 ЦПК України про місце та час розгляду справи, у судове засідання викликався судовими повістками з повідомленням.

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, представник позивача просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечень та клопотань не подав. Тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи суд встановив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2016 року, виданим після смерті ОСОБА_4 , позивач ОСОБА_1 набув право власності на будинок АДРЕСА_1 ( а.с.6). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2016 року право власності на будинок зареєстровано за позивачем ( а.с.7), що підтверджується і технічним паспортом на будинок від 04.08.2017 року ( а.с.8-10).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у спірному будинку, є чоловіком рідної сестри позивача і не є членом сім`ї власника будинку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Стаття 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до зазначених правових норм ОСОБА_3 , який був зареєстрований в спірному жилому приміщенні на законних підставах, має обґрунтовану презумпцію права на користування жилим приміщенням.

А відтак, позовні вимоги, направлені на позбавлення відповідача права користування жилим приміщенням, можуть бути задоволені лише на підставі переконливих, взаємоузгоджених і неспростовних доказів у справі.

За роз`ясненнями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із подальшими змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що вони проживають в будинку АДРЕСА_2 , який розташований практично навпроти будинку позивача. Знають позивача і відповідача. Останній раз бачили відповідача приблизно в 2010 році, коли останній приїжджав разом зі своєю сім`єю у відпустку. Їм відомо, що відповідач проживає в Російській Федерації.

З викладених у позові пояснень позивача судом встановлено, що спірне жиле приміщення не являється місцем проживання відповідача ОСОБА_3 понад шість місяців, за яке він як член сім`ї наймача не оплачує комунальні послуги, його речі у квартирі відсутні, перешкод для користування цим житлом позивачем не чинилося.

Таким чином, доводи позивача, викладені в його позовній заяві, про відсутність відповідача у спірному жилому приміщенні понад шість місяців підряд без поважних причин підтверджені доказами, які відповідають вимогам ЦПК України щодо їх належності та допустимості.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд оцінує докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказах.

Докази, на які посилається ОСОБА_1 у позовній заяві, були предметом перевірки суду під час розгляду справи, повністю підтверджені письмовою заявою відповідача, який погодився з позовом ОСОБА_1 , тому в результаті їх оцінки у сукупності суд дійшов до висновку про те, що вони підтверджують факт не проживання ОСОБА_3 у спірному житловому приміщенні понад встановлені законом строки та задовольняє позов.

На підставі ст. ст.47 Конституції України, ст.ст.9,71,72 ЖК України, ст. 12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим будинком - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Копію рішення надіслати сторонам в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, надавши в Запорізький апеляційний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. В. Богомолова