РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 22.08.2018 року звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому на праві часткової власності на підставі договору обміну квартири. На момент смерті ОСОБА_2 , батько позивача ОСОБА_3 проживав у вищевказаній квартирі, тому фактично прийняв спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на частку вищевказаної квартири. Позивач з метою прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 звернувся до Першої покровської державної нотаріальної контори, що виконує обов`язки Авдіївської державної нотаріальної контори, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки не надано відомостей на паперовому носії інформації: архівної довідки з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк, оскільки на теперішній час БТІ розміщено на тимчасово окупованій території України. В подальшому надав до суду уточнення позовних вимог, в яких просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 41,60 кв.м., жилою площею 26,30 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (1/3 частина квартири, що належала померлому на праві власності та 1/3 частина квартири, яку фактично прийняв померлий після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 23.08.2018 року цивільну справу було залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 05.08.2018 року цивільну справу прийнято до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Селидівськоо міськоо суду Донецької області від 05.11.2018 року по справі продовжено підготовче провадження.

Ухвалою Селидівського міськоо суду Донецької області від 05.12.2018 року по справі замінено відповідача на належного Військово-цивільну адміністрацію міста Авдіївка Донецької області.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 21.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд у зазначеній справі.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та проти позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 21.08.1972 року, виданого Авдіївським міським бюро РАГС Донецької області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьком є ОСОБА_3 , актовий запис № 320.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 18.12.1973 року, виданого Авдіївською міською радою Донецької області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьком є ОСОБА_3 , актовий запис № 489.

Згідно технічного паспорту від 11.09.2001 року, квартира АДРЕСА_3 , на підставі договору № 2893 від 25.09.2001 року належить по 1/3 частці кожному ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , квартира складається з 2 житлових кімнат загальною площею 40,8 кв.м., житловою 26,3 кв.

Згідно реєстраційному посвідченню від 28.09.2001 року, зареєстровано під реєстровим № 5051, квартира АДРЕСА_3 , на підставі договору обміну квартири від 25.09.2001 року р. № 2893 зареєстрована за ОСОБА_3 - 1/3частка, ОСОБА_2 1/3 частка та ОСОБА_1 1/3 частка.

Згідно договору обміну квартири від 25.09.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Авдіївського нотаріального округу, ОСОБА_4 .Г., ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зробили обмін належних їм квартир: трьохкімнатна квартира АДРЕСА_4 , що належала ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 перейшла у власність ОСОБА_5 , а двохкімнатна квартира АДРЕСА_3 (загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м.), перейшла у власність ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у рівних частках кожному. Зареєстровано в реєстрі № 2893.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 07.09.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , актовий запис № 402.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 30.12.2016 року, виданого Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 450.

Постановою державного нотаріуса Першої покровської державної нотаріальної контори, 28.03.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутня інформація про нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, крім того заявником не надано відомості, що містяться на паперовому носії інформації, а саме: будь-яка архівна довідка з реєстрових книг, ведення яких здійснювало Державне комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, так як на теперішній час воно знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Згідно довідки № 220/01-16 від 26.11.2018 року, наданої Авдіївською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкова справа не заводилась. Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 11.05.2017 року звернувся син ОСОБА_1 Свідоцтво про право власності не видавалось.

Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 був спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 , і фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки він проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_5 , тобто у спірній квартирі.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, у зв`язку з тим, що відсутні необхідні правовстановлюючі документи, право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1217, 1228, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 5, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 259, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) до Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Авдіївка, вул. Молодіжна, буд. 5) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в порядку спадкування за законом право власності на 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (загальною площею 41,6 кв.м., житловою площею 26,3 кв.м.), що залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська