Справа № 601/999/19
Провадження № 4-с/601/5/2019
У Х В А Л А

12 серпня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Білосевич Г.С.,

з участю секретаря судового засідання Польової Ж.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець скаргу акціонерного товариства « Державний ощадний банк України» в особі Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» на дії посадових осіб Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області,

за участю: представника скаржника Драпак Г.В ОСОБА_1 ,

представника Кременецького МР ВДВС ГТУЮ Кондратюка Р.В.,

встановив:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся в суд із скаргою на дії посадових осіб Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області. У поданій скарзі представник скаржника просить визнати неправомірними дії начальника Кременецького МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, щодо відмови в задоволенні скарги філії-Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 24.04.2019, скасувати Постанову № 6920 про перевірку виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019, визнати неправомірними дії заступника начальника Кременецького МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області, в частині винесення постанови 27.03.2019 про закінчення виконавчого провадження № 44255439 з примусового виконання виконавчого листа № 1909/2-718 виданого 17.10.2011 Кременецьким районним судом на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати постанову заступника начальника відділу про закінчення виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019 року.

Представник скаржника посилається на те, що на примусовому виконанні у Кременецькому МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебувало виконавче провадження № 44255439 з примусового виконання виконавчого листа №1919/2-718/11 виданого 17.10.2011 Кременецьким районним судом Тернопільської області, відповідно до якого стягнуто із ОСОБА_2 в користь скаржника заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 9 від 11 липня 2008 року в сумі 92772,58 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 739926 гривень 44 копійки, шляхом звернення на належне ОСОБА_3 на праві власності та передане нею в іпотеку АТ «Ощадбанк» нерухоме майно: нежитлову будівлю зі всіма її при належностями, загальною площею 324,7 м.кв., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» судові витрати у справі державне мито в сумі 1700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, за рахунок коштів, одержаних від реалізації іпотечного майна. Борг за виконавчим листом станом на 24.07.2014 року становить, кредит - 72420,58 дол. США та 1820,00 грн. судові витрати. На виконання даного рішення Кременецьким районним судом видано 2 виконавчі листи, які були надіслані для примусового виконання в органи ДВС. 05.08.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44255439, де боржником зазначена ОСОБА_3 та 18.01.2016 року - винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49814755, де боржником зазначений ОСОБА_2 .. 27.03.2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 44255439 на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а в межах виконавчого провадження ВП № .04.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.15 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Рішення суду від 17.10.2011, на підставі якого Кременецьким районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №1919/2-718/11, фактично не виконано, так як залишок боргу в сумі 72420,58 дол. США, державне мито в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. не перераховано на рахунок філії-Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк», а перерахування стягувачеві суми у національній валюті України, чи інші валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення. Таким чином, заступник начальника відділу при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження від 27 березня 2019 року у виконавчому провадженні №44255439, не виконав приписів положень Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття усіх передбачених законом заходів спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі, оскільки фактично реалізовано предмет іпотеки, а коштів що надійшли від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача заставодержателя та судове рішення в частині погашення залишку заборгованості в сумі 72420,58 дол. США та 1820 грн. судових витрат залишається невиконаним. Тому державний виконавець не вправі виносити постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, 12.04.2019 скаржник звернувся до начальника Кременецького МР ВДВС у Тернопільській області із скаргою на дії заступника начальника Кременецького МР ВДВС у Тернопільській області та просив провести перевірку та надати правовий аналіз дій заступника начальника і скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження. Однак, 08.05.2019 на адресу філії-Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшла Постанова № 6920 від 24 квітня 2019 року про перевірку виконавчого провадження, відповідно до якої в задоволенні скарги вирішено відмовити. Вказана постанова отримана скаржником 08.05.2019 року.

В судовому засіданні представник скаржника подану ними скаргу підтримала та просить її задовольнити з підстав, що викладені у ній.

В судовому засіданні представник Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області заперечив проти даної скарги та пояснив, що у виконавчому листі Кременецького районного суду № 2-718 від 17.10.2011 р визначено, що рішення підлягає виконанню шляхом звернення стягнення на конкретно визначене майно ОСОБА_3 .. Інших заходів примусового виконання стосовно боржника ОСОБА_3 даним виконавчим листом не передбачено, боржником являється ОСОБА_3 . У виконавчому листі Кременецького районного суду № 2-718 від 17.10.2011 р не зазначено про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 92772,58 доларів США, а лише зазначено про звернення стягнення на певне майно поручителя ОСОБА_3 , за рахунок якого необхідно погасити заборгованість ОСОБА_2 в межах заборгованості в сумі 92 772,58 доларів США. Кошти перераховані стягувачу не в доларах США, а в гривнях відповідно до заяви представника АТ «Ощадбанк» за довіреністю Данилевич А.Б. від 01.03.2019 року, в якій стягувач просив кошти від реалізації майна перерахувати в національній валюті (гривні) за наданими реквізитами. Тому дії державного виконавця щодо винесення постанови і закінчення виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019 року вчинені з дотриманням чинного законодавства.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини її неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що доводи скарги є обґрунтованими, а тому скарга підлягає до задоволення.

05.08.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Кременецького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 44255439 про примусове виконання виконавчого листа № 1909/2-718, виданого 17.10.2011 р. Кременецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь АТ «Ощадбанк» б особі ТВБВ № 10019/041 філії-Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 9 від 11 липня 2008 року в сумі 92772,58 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 739926 гривень 44 копійки, шляхом звернення на належне відповідачу ОСОБА_3 на праві власності та передане нею в іпотеку АТ «Ощадбанк», згідно нотаріально посвідченого 11.07.2008 року та зареєстрованого за № 2611 іпотечного договору нерухоме майно: нежитлову будівлю зі всіма її приналежностями, загальною площею 324,7 м.кв., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» судові витрати у справі державне мито в сумі 1700 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, за рахунок коштів, одержаних від реалізації іпотечного майна. Борг за виконавчим листом станом на 24.07.2014 року становить, кредит 72420,58 дол. США та 1820,00 грн. судові витрати. Боржник - ОСОБА_3 , що стверджується виконавчим листом № 1909/2-718/11 від 17.10.2011 року та постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2014 року.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.03.2019 року, заступником начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1909/2-718, виданого 17.10.2011 року закінчено у зв`язку із фактичним виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Арештоване майно реалізовано. Кошти перераховані стягувачу в сумі 1 424 348,64 грн. згідно платіжного доручення № 1308 від 15.03.2019. Станом на 15.03.2019 офіційний курс гривні до долара США становить: 2671,6488 грн за 100.00 дол. США.

08.05.2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» отримав постанову про перевірку виконавчого провадження № 44255439 від 24.04.2019 року, за якою визнано дії заступником начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Ячменьова С.М. в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019 року правомірними та такими, що вчиненні у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», що стверджується скаргою від 12.04.2019 року, постановою про перевірку виконавчого провадження від 24.04.2019 року та супровідним листом від 24.04.2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Також, згідно п. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частинами 5, 7 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», за рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

За положеннями частини ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, що існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 листопада 2017 року в справі № 6-1063цс17.

Доводи представника відділу ДВС про те, що вказівка в судовому рішенні про гривневий еквівалент зобов`язання, яке виникло в іноземній валюті, свідчить про визначення суми заборгованості виключно в гривнях, без врахування іноземної валюти, а відтак, що суми заборгованості, які підлягали погашенню за рахунок реалізованого іпотечного майна, правомірно визначено в гривні, є необґрунтованими оскільки суд визначив суму боргу в іноземній валюті, і лише зазначив її гривневий еквівалент, як це передбачено п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням за рахунок предмета іпотеки у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги.

В даному випадку предметом оскарження є дії державного виконавця щодо застосування при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 44255439 вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом установлено, що рішення Кременецького районного суду Тернопільської області, на виконання якого видано виконавчий лист від 17.10.2011 року в повному обсязі не виконане.

Згідно з ч. 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що дії державного виконавця в частині винесення постанови 27.03.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 44255439 з примусового виконання виконавчого листа № 1909/2-718 виданого 17.10.11 року Кременецьким районним судом, на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», слід визнати неправомірними та скасувати постанову заступника начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про закінчення виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019 року.

Відповідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Щодо задоволення вимоги про визнання неправомірними дії начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо відмови у задоволенні скарги філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 24.04.2019 року та скасування постанови № 6920 про перевірку виконавчого провадження № 44255439, суд зазначає наступне:

Відповідно із ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що дії начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо відмови у задоволенні скарги філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 24.04.2019 слід визнати неправомірними та скасувати постанову № 6920 про перевірку виконавчого провадження № 44255439 від 24.04.2019 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 447 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

Керуючись статтями 39, 41, 49, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 7 Закону України «Про іпотеку», статтями 447, 450, 451 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Визнати неправомірними дії начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо відмовити у задоволенні скарги філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 24.04.2019 року.

Постанову № 6920 про перевірку виконавчого провадження № 44255439 від 24.04.2019 року в частині відмови у визнанні неправомірними дій заступника начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в частині винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019 року - скасувати.

Визнати неправомірними дії начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в частині винесення постанови 27.03.2019 року про закінчення виконавчого провадження № 44255439 з примусового виконання виконавчого листа № 1909/2-718 виданого 17.10.11 Кременецьким районним судом на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасувати постанову заступника начальника Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про закінчення виконавчого провадження № 44255439 від 27.03.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кременецький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текс ухвали складено 14.08.2019 року.

Головуючий: