Справа № 2-474/10
Провадження № 4-с/638/114/19
УХВАЛА

22.07.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Шестака О.І.,

з участю секретаря Цуваревої Р.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Євгенія Віталійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника та постанови про арешт майна боржника, -

в с т а н о в и в:

18.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду зi скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Норки Є.В., в якiй просить: поновити строк на подання скарги; скасувати постанову про арешт коштів боржника від 30.01.2019, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського районного ДВС м. Києва Норкою Є.В. (ВП №53894054); скасувати постанову про арешт майна боржника від 18.05.2017, винесену старшим державним виконавцем Шевченківського районного ДВС м. Києва Норкою Є.В. (ВП №53894054); скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2017, ВП №53894054, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського районного ДВС м. Києва Норкою Є.В.

В обгрунтування вимог скаржник вказала, що 05.02.2019 вона намагалася отримати перераховані їй в якості заробітної плати кошти з банківської карти ПАТ «Кредобанк», однак з`ясувалось, що зробити це неможливо, оскільки на її кошти накладений арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 30.01.2019, винесеної старшим державним виконавцем Шевченківського районного ДВС м. Києва Норкою Є.В. (ВП №53894054).

Посилаючись на матеріали виконавчого провадження №53894054, ОСОБА_1 зазначає, що 11.05.2017 старшим державним виконавцем Шевченківського районного ДВС м. Києва Норкою Є.В. за виконавчим листом №2-47/10 від 23.01.2013, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова, було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 1003216,08 грн. Зазначене виконавче провадження відкрито на підставі заяви стягувана ПАТ «Укрсиббанк» від 07.05.2017.

ОСОБА_1 вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження №53894054 від 11.05.2017 винесена з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки пропущений строк пред`явлення до виконання та виконавчий лист не відповідає вимогам чинного законодавства.

Посилаючись на положення ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», скаржник зазначає, що оскаржувана постанова про відкриття провадження винесена на підставі заяви стягувана - ПАТ «Укрсиббанк» від 07.05.2019, тобто за спливом більше ніж 7 років з дня набрання чинності, з порушенням строків, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 12 зазначеного закону.

Окрім того, виконавчий лист не містить обов`язкових реквізитів, передбачених ч. 1 ст. 4 указаного закону, а саме п. 2. «дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ», та п. 6 «повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувана та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи».

Також виконавчий лист містить виправлення, зроблені вручну, щодо року його видачі - 2012 виправлено на 2013, при цьому відсутні відмітки осіб, що видали виконавчий лист, про здійснення таких виправлень.

Скаржник вважає, що на підставі викладеного, відповідно до вимог ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ мав бути повернутий стягувану без прийняття до виконання.

ОСОБА_1 також зазначає, що оскаржуваними постановами її фактично позбавлено джерел існування, а постанова про накладення арешту на кошти винесена з порушенням чинного законодавства. Грошові кошти в вигляді заробітної плати, на які постановою державного виконавця від 30.01.2019 в рамках ВП №53894054 накладений арешт, є її єдиним джерелом існування.

Посилаючись на положення ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» скаржник вказує, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Загальний розмір всіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, в тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

ОСОБА_1 також зазначає, що вона не була належним чином повідомлена ані про відкриття виконавчого провадження, ані про накладення арешту на її майно та кошти, ані про інші виконавчі дії, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Про відкриття щодо неї виконавчого провадження скаржник дізналась лише 08.02.2019, коли її адвокат ознайомилась з матеріалами справи.

На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає оскаржувані постанову про арешт коштів боржника від 30.01.2019, постанову про арешт майна боржника від 18.05.2017 та постанову про відкриття виконавчого провадження від 11.05.2017, ВП №53894054, незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Посилаючись на те,що державним виконавцем не були виконані вимоги ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», скаржник вважає причину пропуску строку на оскарження рішень і дій виконавця є поважною.

26.03.2019 представник АТ «УкрСиббанк» подав відзив на скаргу ОСОБА_2 і просив відмовити в її задоволенні, вважаючи її надуманою, такою, що порушень ЗУ «Про виконавче провадження» з боку державного виконавця не доводить, не підтвердженою жодним з доказів, що, на думку стягувача, свідчить про те, що скарга боржника має на меті ухилення від виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.12.2010 по справі №2-474/10; натомість, дії державного виконавця повністю відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Обгрунтовуючи свою вимогу представник банку щодо доводів скаржника стосовно відкриття виконавчого провадження з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження» зазначив, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 30.07.2010, яка діяла станом на день ухвалення судового рішення від 13.12.2010, на виконання якого Дзержинським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 13.07.2007, виконавчий документ міг бути пред`явлений до виконання протягом 3-х років. У виконавчому листі судом визначено дату набрання законної сили рішенням від 13.12.2010, а саме - 24.12.2010, а також визначено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 3 роки. Таким чином, кінцевим терміном пред`явлення виконавчого листа до виконання є 24.12.2013. АТ «УкрСиббанк» пред`явлено виконавчий лист до Дзержинського ВДВС ХМУЮ 28.02.2013; відкрито виконавче провадження №37285781 було в строк, що передує кінцевому терміну пред`явлення виконавчого документу до виконання, а саме 29.03.2013.

Представник банку вказує, що 04.11.2014 Дзержинським ВДВС ХМУЮ прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувану за п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилаючись на ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», представник стягувача вказує, що в разі повернення виконавчого документа стягувану в зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Представник банку зазначає, що 27.10.2015 АТ «УкрСиббанк» вдруге звернулося до Дзержинського ВДВС ХМУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої 09.11.2015 було відкрито виконавче провадження №49279001. Постановою від 06.09.2016 указане провадження закінчено в зв`язку з тим, що при проведенні виконавчих дій було з`ясовано місце роботи боржника ОСОБА_1 , а саме - представництво компанії «Ріхтер Гедеон», розташоване в м.Києві, вул. Тургенівська, 17-Б. 28.04.2017 стягувач звернувся до Шевченківського ВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Київ з заявою про відкриття виконавчого провадження. 11.05.2017 Шевченківським ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №53894054.

Таким чином, зазначає представник банку, виконавчі провадження на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова відкривалися тричі; при цьому жодного разу строк пред`явлення виконавчого листа до виконання з огляду на приписи ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» порушено не було. Отже, твердження скаржника про відкриття виконавчого провадження №53894054 Шевченківським ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з порушенням строку дійсності не відповідає.

Щодо твердження скаржника про невідповідність виконавчого листа ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутності дати прийняття і номеру судового рішення, а також повних найменувань боржника і стягувача, адреси місця проживання і дати народження боржника, представник банку вказує, що твердження скаржника також не відповідає дійсності.

Статтею 19 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. від 30.07.2010, що діяла на день набрання законної сили рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова - 13.10.2010) передбачено, що виконавчий документ має містити: назву документа, дату видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ (виконавчий документ указані реквізити має); дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ (указані в виконавчому листі - 13.12.2010, справа № 2-474/10р.); найменування стягувача, прізвище, ім`я та по батькові боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувана та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, а також інші відомості, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо у виконавчому листі вказано найменування стягувана, прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_1 ; юридична адреса стягувана, місце проживання боржника, відоме суду, а саме - АДРЕСА_1 ; ідентифікаційні номери, дата народження ОСОБА_1 - 06.07.1975 та зазначено про те, що інші відомості суду невідомі.

Таким чином, зазначає представник стягувача, виконавчий лист містить всі необхідні реквізити, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на день набрання законної сили судовим рішенням, а тому твердження скаржника про відсутність тих або інших відомостей є надуманим та таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.

Представник банку вказує, що зазначене в скарзі виправлення в даті отримання стягувачем виконавчого листа жодного впливу ані на строк пред`явлення виконавчого документу до виконання, ані на суть невиконаного кредитного зобов`язання не впливає, на підставі чого вважає, що судом прийматися до уваги не може.

Щодо твердження скаржника про те, що постановою про арешт грошових коштів вона фактично позбавлена джерел для існування, а постанова про накладення арешту на кошти від 30.01.2019 винесена з порушенням чинного законодавства, представник банку зазначає, що ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що на арештованому картковому рахунку розміщені саме зарплатні кошти, а також того, що вони є єдиним джерелом її існування; більш того, в скарзі відсутній номер рахунку або будь-які інші родові його ознаки для можливості визначити призначення рахунку за Планом рахунків, затверджених Постановою Правління НБУ №280 від 12.06.2004. Отже, указані посилання в скарзі ОСОБА_1 є голослівними, не підтвердженими жодними з належних та допустимих доказів.

Крім того, представник банку вважає, що стверджуючи про те, що постанова про накладення арешту на кошти від 30.01.2019 є незаконною, і доводячи дану обставину приписами ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», якою встановлений порядок відрахувань із заробітної плати боржника, скаржник здійснює підміну понять, оскільки накладення арешту і здійснення виконавчих дій, спрямованих на відрахування заробітної плати, тотожними поняттями не є.

Представник банку вказує, що скаржник обґрунтовує незаконність постанови про арешт майна від 30.01.2019 доводами, які стосуються не накладення виконавцем арешту на кошти ОСОБА_1 , а стосується безпосереднього виконання рішення суду шляхом винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату. В зв`язку з чим вважає, що указані доводи скаржника враховуватися судом при прийнятті ухвали за результатом розгляду скарги також не можуть.

Посилаючись на викладене представник стягувача вважає, що постанова про арешт коштів боржника від 30.01.2019 відповідає вимогам ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», відтак, підстави для визнання судом її незаконною відсутні.

Представник АТ «УкрСиббанк» вказує, що твердження ОСОБА_1 про те, що її не було повідомлено державним виконавцем про відкриття виконавчого провадження та про інші виконавчі дії не відповідає дійсності.

Так, під час ухвалення рішення Дзержинським районним судом м.Харкова від 13.12.2010 по справі №2-474/1-р єдиним відомим стягувачу та суду місцем проживання ОСОБА_1 була квартира АДРЕСА_2 . Про зміну адреси проживання скаржник стягувачу не повідомляв.

В заяві про відкриття виконавчого провадження, яку сгягувач надіслав до Шевченківського ВДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва 28.04.2017 за вих.№406/23-8, АТ «УкрСиббанк» вказав на те, що боржник працює в компанії «Рихтср Гедсон представництво», розташованій за адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 17-Б.

Постанову про відкриття виконавчого провадження №53894054 від 11.05.2017 державним виконавцем було надіслано ОСОБА_1 за адресою її місця роботи.

Таким чином, вважає представник банку, твердження ОСОБА_1 про те, що їй не було відомо про існування виконавчого провадження №53894054, спростовується доказами, доданими до даного відзиву.

15.04.2019 представник ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, зазначивши, що аргументи, наведені у відзиві є необгрунтованими та непереконливими; вимоги, зазначені в скарзі, підтримав в повному обсязі.

В обгрунтування своєї позиції зазначив, що рішення суду у справі набрало чинності 24.12.2010, відповідно до виданого за ним виконавчого листа, кінцевий термін пред`явлення до виконання - 24.12.2013. Вперше до Дзержинського ВДВС стягувач звернувся лише 28.03.2013, виконавче провадження відкрите 29.03.2013. Посилаючись на положення ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження», представник скаржника вказує, що строк пред`влення виконавчого листа до виконання, який лишився невикористаним, та на який було перервано відповідний строк пред`явлення рішення до виконання з 28.03.2013 (фактичне перше пред`явлення до виконання) по 24.12. 2013 (кінцевий строк пред`явлення до виконання) складає 272 дні. Постановаою Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 04.11.2014 виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Посилаючись на ч. З ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження», представник скаржника зазначає, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був поновлений 04.11.2014, та в строк, що не перевищує 272 дні, стягувач мав знову звернутись до органів виконавчої служби.

Вдруге стягувач звернувся до Дзержинського ВДВС ХМУЮ лише 27.10.2015, тобто зі спливом 357 днів з моменту поновлення строку пред`явлення рішення до виконання, що перевищує 272 дні, який лишився невикористаним в період першого пред`явлення рішення до виконання.

Таким чином, вважає представник ОСОБА_1 , зазначений стягувачем строк пред`явлення виконавчого документу до виконання в 3 роки був фактично порушений стягувачем вже на момент звернення до органів виконавчої служби в другий раз (заява від 27.10.2015 та відкриття виконавчого провадження в другий раз 09.11.2015).

Окрім того, ще 09.03.2011 набули чинності зміни до ЗУ «Про виконавче провадження»: був встановлений строк пред`явлення виконавчих документів до виконання в один рік; також визначено, що видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Посилаючись на Рішення Верховного суду України від 20.01.2016 у справі №6-711цс15 з приводу застосування даних норм, представник скаржника вказує, що в випадку, коли виконавчий лист виданий судом після набрання чинності законом №2677-VI, строк пред`явлення такого виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили. Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлений імперативною нормою закону й не може бути змінений судом.

Представник скаржника вказує, що виконавчий лист по справі №2-474/10 виданий 23.01.2013, тобто після 09.03.2011 - дати набрання чинності Законом України №2677-УІ від 04.11.2010, та таким чином при зверненні стягувача до Дзержинського ВДВС ХМУЮ 27.10.2015 у справі №2-474/10 державним виконавцем повинен був бути застосований строк, встановлений Законом України №2677-УІ від 04.11.2010, тобто 1 рік з дня набрання чинності рішенням суду, а стягувачу повинно було бути відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження». Проте, в порушення даних норм, виконавче провадження було відкрито, і закінчено 06.09.2016.

Також представник ОСОБА_1 вказує, що стягувач звернувся до органів виконавчої служби лише 07.05.2017, а 11.05.2017 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №53894054, тобто за спливом 244 днів з моменту поновлення перебігу строку давності пред`явлення виконавчого документу на виконання. На момент цього звернення, а саме ще 05.10.2016 окрім окремих статей набув чинності новий Закон України №1404-VIII від 02.06.2016, відповідно до положень якого кінцевий термін пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі - 24.12.2013, який відповідно мав бути перерваний лише на 272 дні (які лишилися після першого пред`явлення до виконання), але фактично склав 601 день (357 - період між першим та другим предявленням до виконання, 244 дні - період між другим та третім пред`явленням до виконання). Тобто, стягувачем пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання на 329 днів.

На підставі викладеного представник скаржника вважає, що старшим державним виконавцем Шевченківського районного ДВС м. Києва Норкою Є.В. у відкритті даного виконавчого провадження повинно було бути відмовлено, а виконавчий лист - повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження №53894054 від 11.05.2017 винесена з порушенням норм чинного законодавства, та вона підлягає скасуванню, так само як і винесені у даному виконавчому провадженні постанова про арешт коштів боржника від 30.01.2019 та постанова про арешт майна боржника від 18.05.2017.

Також представник ОСОБА_1 вказує, що оскаржуваними постановами скаржник фактично позбавлена джерел існування. Постановою про арешт коштів боржника від 30.01.2019 накладений арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Кредобанк», на який роботодавцем - Представництвом в Україні «Ріхтер Гедеон ОСОБА_3 » здійснюється виплата заробітної плати, що підтверджується листом ст. державного виконавця Норки Є.В. до ПАТ «Кредобанк» та ін. від 30.01.2019 та довідкою, наданою Представництвом в Україні «Ріхтер Гедеон Нрт» від 05.04.2019 №486. Дані кошти є єдиним джерелом існування скаржника, що підтверджується у відповіді на запит в електронному вигляді від 05.04.2019 про Відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Жодного порядку відрахувань в порядку ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем не встановлено.

Таким чином, вважає представник ОСОБА_1 , оскаржуваною постановою про арешт коштів боржника від 30.01.2019 скаржник позбавлена можливості розпоряджатися коштами, виплаченими їй в вигляді заробітної плати, в повному обсязі, вона фактично позбавлена джерел існування, а твердження представника стягувача не відповідають дійсності.

Також представник скаржника зазначає, що твердження представника стягувача про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про відкриття щодо неї виконавчого провадження, не відповідають дійсності: матеріали виконавчого провадження не містять жодних документів, які б підтверджували направлення оскаржуваних постанов ОСОБА_1 ; направлення копії постанови про відкриття провадження на адресу роботодавця не є належним повідомленням відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник скаржника вказує, що жодну з оскаржуваних постанов ОСОБА_1 не отримувала в установленому законодавством порядку. Про те, що виконавче провадження щодо неї відкрите, дізналася лише після того, як її адвокат ознайомилась з матеріалами справи, а саме 08.02.2019.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник АТ «УкрСиббанк» проти скарги заперечував, вважаючи її вимоги необгрунтованими і спрямованими на ухилення від виконання рішення суду, просив в її задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

23.01.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова був виданий виконавчий лист по справі №2-474/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 13.07.2007 в розмірі 127106,83 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.08.2010 становить 1003216,08 грн.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений 3 роки.

Рішення, за яким виданий виконавчий лист, набрало законної сили 24.12.2010.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 30.08.2010, яка діяла на момент ухвалення судового рішення від 13.12.2010, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Отже, кінцевим терміном пред`явлення зазначеного виконавчого листа до виконання є 24.12.2013.

29.03.2013 до Дзержинського ВДВС ХМУЮ надійшла заява про примусове виконання виконавчого листа №2-474/10, виданого 23.01.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1003216,08 грн.; боржник ОСОБА_1

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 29.03.2013, ВП №37285781, відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 04.11.2014, ВП №37285781, виконавчий лист №2-474/10, виданий 23.01.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1003216,08 грн. повернутий стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» в зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

27.10.2015 представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Дзержинського ВДВС ХМУЮ з повторною заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження за зазначеним вище виконавчим листом по справі №2-474/10, що підтверджується копією відповідної заяви зі штампом ВДВС, з зазначенням дати 27.10.2016, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно даних роздруківки з Державного реєстру виконавчих проваджень 09.11.2015 за зазначеною заявою стягувача було відкрито виконавче провадження №49279001.

Постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 06.09.2016 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-474/10, виданого 23.01.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 1003216,08 грн. закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки при проведенні виконавчих дій було встановлено, що боржник ОСОБА_1 працює в представництві компанії «Ріхтер Гедеон», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тургенєвська, 17-б, що відноситься до території обслуговування Шевченківського районного ВДС м. Київ ГТУЮ у м. Київ. Копія постанови направлена для виконання за територіальністю.

28.04.2017 представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Шевченківського районного ВДС м. Київ ГТУЮ у м. Київ з заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим листом по справі №2-474/10.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного ВДС м. Київ ГТУЮ у м. Київ від 11.05.2017, ВП №53894054, відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 30.08.2010 строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Частинами 2, 3 зазначеної статті визначено, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. В разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до вимог ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на момент відкриття виконавчого провадження 17.05.2017,

1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

3. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Оскільки рішення суду до цього часу виконано не було, слід щастосовувати положення закону, які діяли на період виконання рішення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа по справі №2-474/10 порушений не був.

Щодо твердження ОСОБА_1 про невідповідність виконавчого листа вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а саме незазначення в ньому дати прийняття і номеру судового рішення, повних найменувань боржника і стягувача, адреси місця проживання і дати народження боржника, суд зазначає наступне.

Рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист №2-474/10, було винесено 13.12.2010, набрало чинності 24.12.2010.

Станом на день набрання зазначеним рішенням суду законної сили ЗУ «Про виконавче провадження» діяв в редакції від 30.08.2010.

В указаній редакції закону вимоги до виконавчого документу були визначені статтею 19. Так, в виконавчому документі мали бути зазначені: назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання чинності рішенням; строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою.

Виданий судом виконавчий лист містить назву документу, дату видачі і найменування органу, що його видав; дату і номер рішення; найменування стягувача, прізвище, ім`я, по батькові боржника; юридичну адресу стягувача, відоме суду місце проживання боржника, індивідуальний ідентифікаційний номер боржника і дату її народження, а також зазначено, що інші відомості суду не відомі.

Таким чином, виданий виконавчий лист містить всі необхідні реквізити, як вони були встановлені ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на день набрання рішенням суду законної сили.

Щодо посилання ОСОБА_1 про те, що постановою про арешт грошових коштів вона фактично позбавлена джерел існування, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Стаття 73 зазначеного закону містить перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення. Виплата заробітної плати не входять до переліку виплат, за рахунок яких не може бути звернено стягенення.

При цьому, відповідно до ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення не може бути звернено на весь розмір заробітної плати. Розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 18.05.2017, ВП №53894054, накладений арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1103959,60 грн.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 30.01.2019, ВП №53894054, накладений арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках і всіх інших і всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містятьмя на рахунках накладення та/або звернення стягнення на які заборонено законом, і належить боржнику ОСОБА_1 , в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1103959,61 грн.

З поданої скаржником довідки №486 від 05.04.2019, виданої головою Представництва «Ріхтер Гедеон Нрт», вбачається, що ОСОБА_1 працює на основному місці роботи в Представництві «Ріхтер Гедеон Нрт» з 13.12.2004 по даний час на посаді менеджера з питань регіонального розвитку зовнішньої служби в м. Харкові. Заробітна платня нараховується і виплачується двічі на місяць. Рахунок №444, відкритий у відділенні вул. Антоновича, 91/14 АТ «Кредобанк» м. Києва, МФО 325365.

Також ОСОБА_1 до суду надана роздруківка відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, від 05.04.2019 щодо ОСОБА_1 .

Дослідивши надані скаржником докази суд приходить до висновку, що вони не підтверджують належним чином її твердження щодо фактичного позбавлення її джерел існування указаними постановами державного виконавця.

Так, ані з довідки з місця роботи ОСОБА_1 , ані з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків не вбачається, що рахунок № НОМЕР_1 є саме зарплатним і єдиним джерелом доходу скаржника.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що скаржник зверталась до державного виконавця з заявою щодо узгодження можливості використання арештованого рахунку в зв`язку з тим, що отримувані на нього кошти є єдиним джерелом її існування.

На підставі викладеного суд вважає зазначене посилання скаржника недоведеним і необгрунтованим.

Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що вона не була належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, а також про інші виконавчі дії, суд приходить до наступного.

З наданої скаржником копії виконавчого листа вбачається, що адреса проживання боржника була зазначена в ньому судом як: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їх адресами, зазначеними у виконавчому документі. В разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

В заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом по справі №2-474/10, з якою ПАТ «УкрСиббанк» звернулорсь до Шевченківського районного ВДВСм. Київ ГТУЮ у м. Києві, зазначена адреса представництва компанії «Ріхтер Гедеон», в якому працює ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягувачем і державним виконавцем були вжиті всі необхідні заходи для повідомлення боржника про відкриття відносно неї виконавчого провадження. Не отримання ОСОБА_1 відповідних повідомлень не є достатньою підставою для визнання оскаржуваних постанов незаконними і їх скасування.

Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені скаржником вимоги необгрунтованими і відмовляє в їх задоволенні.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 247, 258-261, 353, 354, 447-453 ЦПК України, ст. 21, 22, 28, 56, 70 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Норки Євгенія Віталійовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт коштів боржника та постанови про арешт майна боржника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий: