Справа № 452/2333/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"29" липня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді Карнасевич Г.І.,

з участю секретаря Страхоцької Т.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Самборі Львівської області в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_4 , про що виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області складено актовий запис № 6 та 23 січня 2017 року видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

У довідці №899, виданій 15 травня 2019 року Бабинською сільською радою Самбірського району на підставі даних погосподарського обліку, зазначається, що ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 разом з онукою ОСОБА_1 та родичкою ОСОБА_5 .

Факт родинних відносин між ними підтверджується нижчевикладеним.

Її мати, ОСОБА_6 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Містковицькою сільською радою складено актовий запис №15 та 10 квітня 1968 року видано свідоцтво про народження НОМЕР_2 . У вказаному свідоцтві її матір`ю вказано ОСОБА_4 .

17 листопада 1984 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб, про що Містковицькою сільською радою складено актовий запис №13. Внаслідок реєстрації шлюбу її дошлюбне прізвище змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_8

18 лютого 1992 року вказаний шлюб між ними був розірваний, про що відділом ЗАГСу Самбірського міськвиконкому Львівської області складено актовий запис №29 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3 . Після розірвання шлюбу вона повернула своє дошлюбне прізвище ОСОБА_7 . 05 серпня 1992 року між нею та ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, про що Містковицькою сільською радою складено актовий запис №3. У зв`язку з реєстрацією вказаного шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінила на ОСОБА_10 .

27 липня 2015 року вказаний шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Самбірського міськрайонного суд Львівської області по справі №452/1823/15-ц. Після розірвання шлюбу прізвище не змінювала. 16 лютого 2016 року між нею та ОСОБА_11 був зареєстрований шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції у Львівській області складено актовий запис №12 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_4 . Після реєстрації вказаного шлюбу змінила прізвище ОСОБА_10 на ОСОБА_12 . Саме тому, відповідачем зазначена ОСОБА_2 .

Вона, ОСОБА_13 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Містковицькою сільською радою складено актовий запис №10 та 01 липня 1987 року видано свідоцтво про народження НОМЕР_5 . У вказаному свідоцтві її матір`ю вказано ОСОБА_14 .

23 вересня 2008 року між нею та ОСОБА_15 був зареєстрований шлюб, про що складено актовий запис №231 від 23 вересня 2008 року та відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_6 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 06 листопада 2006 року склала заповіт, який посвідчено секретарем Містковицької сільської ради за реєстровим №39. Згідно цього заповіту все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла їй ОСОБА_13 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , як голові колгоспного двору 21 травня 1991 року виконкомом Містковицької сільської ради на підставі рішення Самбірської міської ради від 19 квітня 1991 року за №214 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності було зареєстроване Самбірським МБТІ за реєстровим №36 в реєстрову книгу 1.

Згідно даних Самбірського МБТІ станом на 01 січня 2013 року власником житлового будинку по АДРЕСА_1 була ОСОБА_4 , якій як голові колгоспного двору було видано свідоцтво про право власності на підставі рішення Самбірської міської ради №214 від 19 квітня 1991 року.

Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на спадщину, так як вказаний будинок належав до суспільної групи - колгоспний двір та частки членів двору не визначені.

Згідно довідки Бабинської сільської ради №957 від 23 травня 2019 року, складеної на підставі книг погосподарського обліку, станом на 01 липня 1990 року по АДРЕСА_1 були зареєстровані наступні особи: голова - ОСОБА_4 ; ОСОБА_14 дочка; ОСОБА_3 зять; ОСОБА_16 онук; ОСОБА_13 онука; ОСОБА_17 онука; ОСОБА_18 онук.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали, участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Вважає, що її батько ОСОБА_3 не набув право на частку в колгоспному дворі. Житловий будинок був збудований її бабою ОСОБА_4 в 1970 році. Вказане підтверджується даними технічного паспорту. Шлюб між ним та мамою був зареєстрований в листопаді 1984 року. Тобто він почав фактично проживати вже у збудованому будинку з 1984 року. Хоче зазначити, що протягом життя в даному будинку він не покращував житлових умов, не робив капітальних та поточних ремонтів, тощо. Тобто він не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Згідно даних погосподарського обліку він знявся з реєстрації за вказаною адресою 04 липня 1992 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_14 , а фактично змінив своє місце проживання ще в 1991 році. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З часу зняття з реєстрації та залишення даного місця проживання за витребуванням своєї частки з майна колишнього колгоспного двору не звертався, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору він не ставив.

Її мати, ОСОБА_19 , також не проживає у вказаному будинку понад три роки, участі в утриманні будинку не приймає. З часу зняття з реєстрації та залишення даного місця проживання за витребуванням своєї частки з майна колишнього колгоспного двору не зверталася, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору вона не ставила.

ОСОБА_16 , 1986 року народження, її рідний брат, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 19 років. Дітей не мав. Отже, вона прийняла спадщину після його смерті, але не оформила своїх спадкових прав.

Також вона прийняла спадщину, але не може оформити після смерті своєї баби ОСОБА_4 .

Отже, вважає, що має право на визнання права власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлям по АДРЕСА_1 , як член колгоспного двору та в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_20 .

А тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просить його задовольнити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а справу слухати у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій позов визнали повністю, не заперечували проти його задоволення, просили слухати справу у їхній відсутності.

Суд, розглянувши справу в порядку ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з того, що згідно цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Встановивши вищезазначене, суд задовольняє вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 206, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

На рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя