Справа № 366/729/19
Провадження № 2-о/366/30/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 серпня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої-судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника заявника - адвоката Шурубора В.І., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Красятицька селищна рада Поліського району Київської області, Відділ Держгеокадастру у Іванківському районі про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Шурубора В.І. звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабця - ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла ОСОБА_1 . Даний заповіт, посвідчений секретарем Виконкому Красятицької селищної ради 05.07.2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 8.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв заявник - ОСОБА_1 , шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори (спадкова справа № 281/2018). Заінтересована особа, ОСОБА_2 , дочка спадкодавці, а мати заявника, спадщину не приймала, на спадкове майно не претендує. Інших спадкоємців не має.

При зверненні заявника до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, заявник отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих.№1058-02-31, оскільки Державний акт серії НОМЕР_1 на земельну ділянку розміром 8,2541 га не належить спадкодавці (розбіжність у написанні по-батькові « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 »).

Так, дійсно, у правовстановлюючому документі, а саме: в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 значиться власником земельної ділянки ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть спадкодавця та у свідоцтві про народження матері заявника зазначено - ОСОБА_3 .

На думку заявника, вказана помилка у написані по-батькові спадкодавці виникла через неуважність посадової особи органу, який видавав правовстановлюючий документ.

В експертному висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/717-n-2 від 23.01.2019 року зазначено, що українські записи імені по батькові ОСОБА_3 і ОСОБА_3 у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.

Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини та отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому він змушений звертатися до суду із даною заявою.

В підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Заявник в своїх позовних вимогах просить розглядати справу без його участі та його представника, вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що заяву ОСОБА_1 визнає та просить суд розглянути справу в її відсутності.

Заінтересована особа, Красятицька селищна рада, звернулися до суду із листом, в якому просять розгляд справи провести без участі представника селищної ради, заперечень не мають, заяву ОСОБА_1 визнають.

Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України «у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, враховуючи визнання позову заінтересованою особою, приходить до висновку про задоволення заяви як обгрунтованої доказами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Заінтересовані особи позов визнали.

Згідно вимог п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заявник надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавці ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5); копію заповіту, посвідченого 05 липня 2010 року Недашківською Т . І., секретарем виконавчого комітету Красятицької селищної ради та зареєстрованого в реєстрі за № 8, яким ОСОБА_3 на випадок смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.6); копію свідоцтва про народження своєї матері, ОСОБА_3 (при реєстрації укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.8)) ОСОБА_2 , а доньки спадкодавці, де в графі мати вказано « ОСОБА_3 » (а.с.7); експертний висновок № 056/717-n-2 від 23.01.2019 року, відповідного до якого українські записи імені по батькові ОСОБА_3 і ОСОБА_3 у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с.11).

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2018 року, спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв ОСОБА_1 , заявою № 684 від 21.06.2018 року. Інших спадкоємців не має (спадкова справа № 281/2018) (а.с.10).

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2018 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розміром 8,2541 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області, що належала ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не встановлено належність документу померлій (розбіжність по-батькові ОСОБА_3 та ОСОБА_3 ) (а.с.10).

Судом встановлено, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , розміром 8,2541 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області, виданий на ім`я - ОСОБА_3 (а.с.12).

Отже, маються підстави для задоволення позову в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 392, 1216-1223, 1258, 1268-1270, 1296-1298 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення", ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника заявника - адвоката Шурубора В.І., заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Красятицька селищна рада Поліського району Київської області, Відділ Держгеокадастру у Іванківському районі про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Красятичі Поліського району Київської області, Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_1 , площею 8,2541 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_2 , цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Красятицької селищної ради Поліського району Київської області та зареєстрованого Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №125, виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Іванківського районного суду Київської області може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення Іванківського районного суду Київської області подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Н.А. Тетервак