Справа № 331/2834/19
Провадження № 2-н/331/334/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Гнатик Г.В., розглянувши заяву комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Перевіривши матеріали вказаної заяви, приходжу до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів випливає, що КП «Наше місто» було визначено з 01.09.2016 року виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій у м. Запоріжжі, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 311 від 24.06.2016 року.

Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 494 від 26.08.2016 року відповідні об`єкти житлового фонду були передані у господарське відання заявника. Однак, копія або витяг з актів приймання-передачі житлового фонду, що є додатком до зазначеного рішення, заявником до заяви про видачу судового наказу надано не було. Вказана обставина позбавляє суд можливості перевірити факт перебування будинку, в якому мешкає боржник, в господарському віданні КП «Наше місто».

Також, додані до заяви про видачу судового наказу довідка і розрахунок суми заборгованості свідчать про те, що пред`явлена КП «Наше місто» сума заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території у розмірі 5004, 10 гривень за період з вересня 2016 року по травень 2019 року, яка складається з суми заборгованості по утриманню будинку у розмірі 2263, 37 гривень, суми відшкодування за спожиту електроенергію у розмірі 1956,57 гривень, суми відшкодування за газопостачання 784,16 грн.

Перевіряючи наявність у заявника права грошової вимоги про стягнення з боржника вказаної заборгованості, суддя виходить з такого.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції на час виникнення правовідносин № 1875-IV) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - це послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Послуги з електропостачання є окремим видом житлово-комунальних послуг і не входить до складу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до вказаного вище Закону.

Правовідносини з постачання електричної енергії врегульовані ЦК України та спеціальним законодавством.

Надані Заявником матеріали заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті послуг з постачання електричної енергії та газопостачання не підтверджують факту надання заявником вказаних послуг або право заявника на стягнення з боржника заборгованості по оплаті цих послуг.

В обґрунтування доводів заяви КП «Наше місто» надано копію договору про постачання електричної енергії № 13748 від 01.09.2016 року, укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та КП «Наше місто», відповідно до умов якого предметом договору визначено наступне: Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу.

Проте, матеріали заяви не містять відповідних додатків до вказаного договору, тому встановити, на забезпечення потреб яких електроустановок споживача, у яких обсягах та до яких точок продажу електричної енергії подано та використано електричну енергію, є неможливим. У зв`язку з цим матеріалами справи не підтверджено, що придбана заявником електроенергія, по якій нарахована заборгованість, заявлена до стягнення, за даним договором була використана на утримання будинку та прибудинкової території будинку за місцем проживання боржника у справі.

Крім того, у п. 9.4 Договору строк його дії визначено до 31.03.2017 року, тоді як сума заборгованості нарахована за період з вересня 2016 року по травень 2019 року.

Доданий заявником додаток до рішення Запорізької міської ради №441 від 15.08.2016 року, про тарифи житлово-комунальних послуг, не підтверджує споживання боржником ОСОБА_1 електроенергії на підставі зазначеного договору.

На підтвердження вимог про стягнення заборгованості за поставлений газ, заявником не долучено до матеріалів справи копії договору на постачання природного газу для потреб побутових споживачів. Проте з наявної в матеріалах справи копії договору про транспортування природного газу вбачається, що в п. 17.1 строк його дії визначено до 31.12.2016.

Вимоги заяви про видачу судового наказу стосується стягнення заборгованості за газопостачання за період з вересня 2016 року по травень 2019 року, однак з доданих до заяви документів не вбачається права вимоги заявника до боржника за період з вересня 2016 року по травень 2019 року включно, оскільки відсутні докази на підтвердження факту надання КП «Наше місто» послуг з газопостачання або право заявника на стягнення з боржника заборгованостей по оплаті цих послуг

Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачусудового наказу.

З урахуванням вказаних недоліків заяви КП «Наше місто» та особливостей розгляду судом справ наказного провадження, який здійснюється без судового засідання, повідомлення заявника і боржника, їх допиту, законні підстави для видачі судового наказу відсутні, оскільки заявником не обґрунтовано право вимоги стягнення вказаної у заяві заборгованості.

За викладених обставин, приходжу до висновку про необхідність відмовити комунальному підприємству «Наше місто» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Керуючись ст.ст. 160,161,163,165,166,352,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити комунальному підприємству «Наше місто» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги по утриманню будинку та прибудинкової території.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.В. Гнатик

31.07.2019