Провадження №22-ц/812/1378/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 серпня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Богуславською О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 489/6646/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке постановив Ленінський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Коваленка Ігоря Володимировича у приміщенні цього суду 26 червня 2019 за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за необліковану електричну енергію,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2018 р. Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача боргу за необліковану електричну енергію.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 є споживачем електричної енергії, що постачає позивач. За цією адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

16 вересня 2016 р. при проведенні працівниками позивача технічної перевірки електроустановок відповідача було виявлено порушення пункту 42 Правил користування електричною енергією для населення, а саме - «Самовільне підключення, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді». За фактам даного порушення складено акт № S 3916 від 16 вересня 2016 р., який розглянуто комісією та прийнято рішення про заподіяння відповідачем безобліковим споживанням електричної енергії збитків в сумі 27 759,89 грн., які позивач просив стягнути з відповідача.

21 червня 2019 р. представником відповідача адвокатом Мішановим С.В. поданий відзив, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив мотивований тим, що представники позивача (контролери), враховуючи суть порушення та порядок його виявлення, мали можливість без використання спеціальних технічних засобів або демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій виявити його раніше під час контрольного огляду вузла обліку. Тому, розрахунок вартості необлікованої електричної енергії повинен був здійснюватись згідно підпункту 3.3 пункту 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії необлікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, замість 36 місяців за період з 16 вересня 2013 р. по 16 вересня 2016 р., як вказано в розрахунку позивача.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2019 р. позов задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» суму боргу за необліковану електричну енергію в розмірі 27 759,89 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що факт порушення відповідачем Правил користування електроенергією для населення та безоблікове споживання ним електричної енергії доведений і не оспорюється відповідачем. Враховуючи встановлені обставин щодо виявленого контролерами порушення, суд вважав безпідставними доводи представника відповідача про порушення позивачем Методики в частині періоду нарахування збитків, оскільки наявні в матеріалах докази підтверджують неможливість виявлення контролерами при контрольному огляду вузла обліку вказаного в акті порушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 27 759,89 грн. боргу за необліковану електричну енергію, оскільки позивачем доведено факт порушення ОСОБА_1 правил користування електричною енергією для населення, а вартість необлікованої електроенергії визначена з дотриманням положень Методики за три роки.

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Мішанова С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в позові в повному обсязі, посилаючись на невірне встановлення обставин справи, порушення вимог матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що характер допущеного відповідачем порушення

Правил користування електроенергією для населення надавав можливість представникам позивача виявити це порушення при контрольному огляді прибору обліку, без застосування спеціальних приборів та демонтажу конструкцій будинку, а тому розрахунок спожитої, але не облікованої енергії необхідно здійснювати за кількість днів не більше ніж за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення. Також суд, розподіляючи судові витрати, помилково стягнув судовий збір з відповідача, залишивши поза увагою, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і в силу п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Миколаївобленерго» просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив мотивований тим, що твердження в апеляційній скарзі про необхідність запровадження розрахунку вартості спожитої безобліково електроенергії за останні шість місяців, оскільки виявити вчинене відповідачем порушення стало можливо лише після здійснення комплексу робіт, які становили саме технічне перевірку.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії на час виникнення спірних правовідносин регулювалися статтею 714 ЦК України, статтями 24-27 Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, що діяли на час виникнення спірних правовідносин, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 р. № 562 (далі - Методика).

Як встановив суд і таке вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яку постачає АТ «Миколаївобленерго» за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

16 вересня 2018 р. при проведені технічної перевірки електроустановок відповідача ОСОБА_1 контролерами АТ «Миколаївобленерго» було виявлено порушення пункту 42 Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 (які діяли на час виникнення спірних правовідносин зі змінами та доповненнями) (далі - ПКЕЕН), а саме - «Самовільне підключення, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника прихованою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді».

За фактом порушення складено акт № S 3916 від 16 вересня 2016 р., який підписаний представниками енергопостачальника у складі трьох осіб та уповноваженою споживачем особою - ОСОБА_2 (дочкою позивача).

До акту додано схему електропостачання споживача, в якій зазначено місце підключення безоблікової проводки, спосіб її облаштування, фазування приладу обліку «розрив кабелю вводу на дообліковому автоматі в квартирі на щитку». В схемі також зазначено, що прилад обліку знаходиться в квартирі. Схема електропостачання в квартирі ОСОБА_1 також підписані дочкою ОСОБА_2 .

Із доданих до акту пояснень контролерів вбачається, що прилад обліку встановлений в перепланованій квартирі, в приміщенні у вигляді комори-шафи на щитку, який не закріплений. За щитком є розрив кабелю вводу, від якого «нуль» заходить через автомат на 25А, потім в ІV клему прибору обліку. При відключенні даного автомату перемикача прилад обліку не працює, імпульсний індикатор не горить, але в квартирі електроенергія споживається і не обліковується приладом обліку.

16 вересня 2016 р. контролерами позивача складений акт технічної перевірки електроустановки побутового споживача із заміни приладу обліку та акт про пломбування та встановлення індикаторів.

Відповідно до протоколу від 16 вересня 2018 р. № 4046 комісією АТ «Миколаївобленерго» з розгляду актів за участю споживача прийнято рішення про причетність ОСОБА_1 до порушення ПКЕЕН, в результаті якого відповідачем було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено обсяг електричної енергії на суму 27759,89 грн. Даний розрахунок здійснено за три роки, що передували встановленню порушення, а саме з 16 вересня 2013 р. по 16 вересня 2016 р.

Виходячи з положень ст. ст. 6, 526, 626-631 ЦК України укладений договір є обов`язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

У частині 4 ст. 26 Закону передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач зобов`язаний оплачувати вартість спожитої електричної енергії та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил.

За змістом п. 42 ПКЕЕН встановлено, що споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору, оплачувати спожиту електроенергію та узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки.

Пунктом 48 ПКЕЕН передбачено, що споживач несе відповідальність за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.

Пунктом 48 ПКЕЕН передбачена відповідальність споживача за порушення правил користування електричною енергією, в тому числі і за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника, є підставою для застосування Методики (підпункт 6 пункту 3.1).

Розрахунок вартості недооблікованої електроенергії здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання; тарифами, що діяли у період, за який розраховується вартість; за кількістю днів, яка визначається в залежності від характеру допущеного порушення та інших фактів.

Якщо споживач вчинив дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Якщо споживач вчинив такі дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення (підпункт «а» пункту 3.3 Методики).

Факт порушення ПКЕЕН, безоблікове споживання електроенергії, спосіб облаштування безоблікової проводки відповідач не заперечує.

Встановивши наведені обставини на підставі повно та всебічно досліджених та оцінених у сукупності, за внутрішнім переконанням, наданих сторонами доказів, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов правильного висновку, що між сторонами склалися договірні правовідносини з приводу постачання та споживання електричної енергії, і вірно вважав, що ОСОБА_1 допустив порушення ПКЕЕН, а саме - безоблікове споживання електроенергії, виявити яке представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, а тому обґрунтовано погодився із доведеністю позову та про стягнення з відповідача вартості спожитої необлікованої електроенергії на підставі наданого позивачем розрахунку за три роки, що відповідає підпункту «а» п. 3.3 Методики.

Колегія суддів не вбачає підстав для незгоди із такими висновками та, погоджуючись з мотивами, викладеними судом першої інстанції, відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що характер допущеного відповідачем порушення Правил користування електроенергією для населення надавав можливість представникам позивача виявити це порушення при контрольному огляді прибору обліку, без застосування спеціальних приборів та частковому демонтажу конструкцій будинку, а тому розрахунок спожитої, але не облікованої енергії необхідно здійснювати за кількість днів не більше ніж за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

При вирішенні цього питання суд виходив з положень п. 2 ПКЕЕН щодо визначення понять «контрольного огляду приладу обліку» та «технічної перевірки», а також повноважень працівників енергопостачальника, які здійснюють контрольний огляд приладу обліку та технічну перевірку.

Контрольний огляд вузла обліку - візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій;

Технічна перевірка - виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання «штучного нуля», порушення роботи засобу обліку електричної енергії.

Таким чином, здійснення контрольного огляду вузла обліку та технічної перевірки є різними за своїм змістом роботами, виконання яких можливе контролерами різних груп кваліфікації, що визначені їх робочими інструкціями.

Враховуючи встановлені обставин щодо виявленого контролерами порушення у квартирі ОСОБА_1 , колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення позивачем Методики в частині періоду нарахування збитків, оскільки наявні в матеріалах докази підтверджують факт неможливості виявлення контролерами при контрольному огляду вузла обліку, вказаного в акті порушення, оскільки при візуальному огляді це не було можливим.

Так, як свідчать надані позивачем докази (акт про порушення № S 3916 від 16 вересня 2016 р., схему електропостачання споживача, яке є додатком до акту про порушення, доданих до акту пояснень контролерів, актів технічної перевірки електроустановки побутового споживача із заміни приладу обліку та про пломбування та встановлення індикаторів від 16 вересня 2016 р.), для виявлення порушення ПКЕЕН в помешканні відповідача знадобився комплекс дій працівників позивача: виключення запобіжників на приладі обліку, при цьому подача електроенергії не припинялась, здійснювались виміри напруги спеціальними технічними засобами, здійснювалось зняття приладу обліку для виявлення місця безоблікового підключення. Такі дії притаманні технічній перевірці, а не контрольному огляду. Вказане свідчить, що шляхом звичайного візуального огляду, що характерно для контрольного огляду, виявити вказане порушення ПКЕЕН не було можливим.

За такого суд правильно погодився з розрахунком позивача вартості спожитої, але не облікованої енергії за три роки.

Аргументи апеляційної скарги про помилковість розподілу судових витрат заслуговують на увагу частково.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 цієї статті).

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Така позиція аналогічна висновку, який наданий Верховним Судом України у постанові від 01 березня 2017 р. у справі № 6-152цс17.

До апеляційної скарги відповідач надав пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 10 квітня 2019 р., відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом II групи (а.с. 60).

За такого відповідач, який є інвалідом II групи, відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору і мав такий статус на день ухвалення рішення судом першої інстанції.

В порушення вимог ст. 81 ЦПК України ОСОБА_1 докази щодо наявності у нього підстав звільнення від сплати судового збору суду першої інстанції не надав, а тому суд першої інстанції був позбавлений можливості провести розподіл судових витрат з урахуванням обставин щодо звільнення відповідача від судового збору.

Проте суд апеляційної інстанції з метою захисту прав відповідача, який відноситься до незахищених верст населення і на день постановлення рішення судом першої інстанції був звільнений від сплати судового збору, вважає за можливе з урахуванням встановлених обставин та положень ст. 376 ЦПК України змінити рішення суду в частині розподілу судових витрат, зазначивши про компенсацію позивачу сплаченого судового збору за подання позовної заяви за рахунок держави в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністром України.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 червня 2019 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Сплачений Акціонерним товариством «Миколаївобленерго» (код ЄДРЮОФОП та ГФ 23399393, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40) судовий збір в розмірі 1 762 (тисяча сімсот шістдесят дві) грн. (платіжне доручення № 3600 від 10 жовтня 2018 року) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністром України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

_________________________________

Повний текст постанови складений 13 серпня 2019 року