КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року місто Київ.

Справа № 761/6845/19

Апеляційне провадження № 22-ц/796/8591/2019

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Рубан С.М., Лапчевської О.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 наухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року, у складі судді Фролової І.В.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Колодій О.Я. про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач, ОСОБА_1 15 лютого 2019 року звернулась до Шевченківського районного суду з вищевказаним позовом про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків у термін не більше десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу через не усунення недоліків в строки та в порядку, який був детально описаний в ухвалі суду.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати ухвалу та направити справу на розгляд у Шевченківський районний суд м. Києва.

В скарзі вказувала про те, що на виконання ухвали суду вона надіслала 28 березня 2019 року листа, в якому вказала інформацію, що не була зазначена нею в позовній заяві, що свідчить про усунення недоліків.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування або ім`я сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності, відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до п.9 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Згідно з п.10 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим само предметом та з тих само підстав.

Згідно ч.1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Так як, позовна заява не містила реєстраційного номеру платника податку позивача, ідентифікаційного коду відповідача, повного прізвища ім`я та по-батькові третьої особи, в ній не було зазначено, які судові витрати позивач понесла та очікує понести, а також позовна заява не містила вказівки, що іншого позову позивачем до того ж відповідача не подавалось, суд з дотриманням вимог ч.1,2 ст. 185 ЦПК України залишив позовну заяву без руху.

При цьому в ухвалі суду, чітко було зазначено, що нову позовну заяву необхідно подати із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу.

Ухвала суду була отримана позивачем, що повністю підтверджується змістом апеляційної скарги.

Проте, на виконання ухвали позивач не подала нову позовну заяву, а направила 28 березня 2019 року лист, який суд отримав 03 квітня 2019 року, в якому позивач вказала свій реєстраційний номер платника податку, ідентифікаційний код відповідача, повне найменування третьої особи, вказала про попередні витрати зі сплати судового збору та зазначила , що нею інших позовів з тих же підстав до того ж відповідача не подавалось.

За ч.3 ст. 185 ЦҐПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, як позивач не усунула недоліки, не подала суду нову позовну заяву, оформлену у відповідності з вимогами закону , суд першої інстанції правомірно визнав її неподаною та повернув позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що на усунення недоліків позивачем був направлений лист, який містив інформацію, про яку вказано в ухвалі суду, колегія суддів не приймає з огляду на те, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суддею було вказано, що недоліки необхідно усунути подавши нову позовну заяву, в якій би містилась вся інформація, що вимагається за ЦПК України, та надати суду копії такої нової позовної заяви відповідно до кількості учасників.

Таким чином, суд вірно визнав, що направлення суду листа не може вважатись виконанням ухвали суду.

При цьому суд вірно послався на практику Європейського суду з прав людини, зазначивши, що право на суд не є абсолютним . Воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на суд за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо повернення позовної заяви не порушив норми процесуального права, а апеляційна скарга не містить доказів такого порушення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Крім того, апеляційний суд роз`яснює, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, оскільки витрати зі сплату судового збору за подачу апеляційної скарги має понести особа яка її подала. Учасниками справи не заявлено до відшкодування інших судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києвавід 12 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня її прийняття.

Постанова складена та підписана 09 серпня 2019 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Лапчевська

С.М. Рубан