Справа № 766/9651/17
УХВАЛА

05 серпня 2019 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у розмірі 476 640,00 грн. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 500 доларів США, еквівалентно за курсом НБУ 13 000 грн. на день подання позовної заяви,щомісячно на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною 18 річного віку з урахуванням індексу інфляції та зростання або зменшення курсу іноземної валюти, саме долару США.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме: квартиру, загальною площею 31,96 кв. м., житлова площа 18,93 кв. м. що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 ; салон-перукарню « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 75,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідач не надає жодних коштів на утримання спільної дитини, та є підстави вважати, що в подальшому відповідач буде ухилятися від матеріального утримання сина, на даний час вже реалізовано автомобіль, тобто існує загроза, що буде проведено реалізацію належного відповідачу майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2018 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок, загальною площею 251,9 кв. м., житлова площа 167,8 кв. м., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі і задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконання такого рішення.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом четвертим Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єктів користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Необхідною умовою вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути істотні перешкоди як виконання судового рішення, так і ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене вище, той факт, що судом вже забезпечено позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 251,9 кв. м., житлова площа 167,8 кв. м., що знаходиться за адресою, АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування додаткових заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,152,153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко