Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1398/19
Провадження № 2/280/850/19
У Х В А Л А

19 серпня 2019 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф» про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

До суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому просить витребувати на його користь від відповідача ДП Коростишівський завод «Реммашторф» наступне майно, що перебуває у незаконному володінні відповідача, а саме: каменекольні верстати Гестра ГСМ200*280*43т 2 шт., дробарка СМ-166, екскаватор-навантажувач АТЕК-999е, фрез для розпилювання граніту, кран мостовий 3,2 т, галтовочний барабан електрощитові, 2 стрічкових транспортери з електродвигунами, 200 тон бруківки.

Згідно положень частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України з метою усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 14 ЦПК України передбачено, що позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів.

Ч. 8 ст. 14 ЦПК України визначено, що подання особами процесуальних документів, можливо виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

З наведених вище норм вбачається, що звернення до суду із процесуальними документами в електронній формі здійснюється з використанням власного електронного цифрового підпису виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, попередньо зареєструвавши в ній свою офіційну електронну адресу.

Пунктом 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомленням Державної судової адміністрації України від 01 березня 2019 року, опублікованого в газеті «Голос України» № 42 (7048) від 01 березня 2019 року, відкликано оголошення, опубліковане в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Отже, станом на день звернення позивача до суду із позовом Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система в судах не функціонує.

Пунктом 15.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Таким чином, звернення позивача, з використанням власного електронного цифрового підпису, шляхом надсилання позовної заяви в електронній формі не узгоджується із приписами вищезазначених норм ЦПК України та не може вважатись належно оформленою, а тому позивачу/його представнику слід подати позов до суду в письмовій формі підписаний ним власноручно, а також відповідно до ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, засвідчених належним чином.

Вказана правова позиція щодо необхідності подання документів у паперовій формі до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, викладена також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2019 року по справі №9901/43/19 (П/9901/43/19), ухвалі Верховного Суду від 12.04.2019 у справі №234/18407/18, провадження №К/9901/9761/19.

При цьому, позивачу слід звернути увагу на вимоги ст. 95 ЦПК України щодо порядку подання до позовної заяви копій письмових доказів та їх засвідчення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи положення пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Окрім того, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору повністю до закінчення розгляду справи, яке обґрунтовано тим, що він є студентом денної форми навчання, на підтвердження чого, подано студентський квиток та договір про надання освітніх послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Дослідивши матеріали справи, суддя встановив, що матеріали справи не містять доказів, на підтвердження підстав, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а відтак й підстав для відстрочення оплати судового збору.

Позивачу необхідно надати документи, що підтверджують підстави відстрочення, звільнення від сплати судового збору або сплатити судовий збір та надати суду документи, що підтверджують його сплату.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що з 01.01.2019 за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9605 грн.)

Також, всупереч положенням ст. 175 ЦПК України, подана позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема до позовної заяви не додано документів на підтвердження знаходження спірного майна саме на території Державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф».

З огляду на вищевикладене, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України залишити її без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки та привести позовну заяву у відповідність до чинного законодавства.

Роз`яснити позивачу, що у іншому випадку заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 14, 136, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, ст. ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Коростишівський завод «Реммашторф» про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

У разі невиконання у вказаний термін зазначених вимог заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Сторони можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб - адресою сторінки на офіційному веб - порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Янчук