Справа № 308/4336/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.

при секретарі - Матіко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, мотивуючи тим, 10.08.2009 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Тячівським районним управління юстиції Закарпатської, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №131. Спільних дітей від даного шлюбу не має.

Позивач зазначає, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на життя та сімейні відносини, між ними виникають постійні сварки та приниження її, як особистості. Від даних шлюбних відносин втомилась, бажає налагодити своє життя та створити нову сім`ю. Мирно розійтись чоловік не бажає. Спільного господарства не ведуть, та відсутнє будь-яке спільно набуте майно.

За таких обставин, позивачка просить шлюб, який був укладений 10.08.2009 року між нею та ОСОБА_2 розірвати. Після розірвання шлюбу залиши їй прізвище « ОСОБА_1 ».

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, однак надала суду заяву відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засіданні не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з свідоцтва серії НОМЕР_1 про шлюб, 10.08.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Тячівським районним управління юстиції Закарпатської, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №131. Від даного шлюбу спільних дітей не має.

Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Судом встановлено, що шлюб між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя між ними не склалося через різні погляди на життя та постійні сварки.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задоволити.

Шлюб, укладений 10.08.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстровано Тячівським районним управління юстиції Закарпатської, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний запис за №131 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення суду складено 20 серпня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк