Дата документу 06.08.2019 Справа № 335/6444/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 335/6444/17 Головуючого у 1 інстанції: Воробйов А.В.
№ 22-ц/807/1005/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар Кулабухова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ „Надра" на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Яценко Д.В. до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", Державне підприємство „Національні інформаційний системи" в особі Запорізької філії Державного підприємства „Національні інформаційний системи", третя особа ОСОБА_2 про визнання застави такою, що припинена,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Яценко Д.В. звернулася до суду із позовом до ПАТ КБ „Надра", Державне підприємство „Національні інформаційний системи" в особі Запорізької філії Державного підприємства „Національні інформаційний системи", третя особа ОСОБА_2 про визнання застави такою, що припинена.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй належить на праві приватної власності легковий автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, випуску 2006 року, двигун V = 1799 куб. см., шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

При спробі зняття транспортного засобу з реєстрації, з метою подальшого відчуження, позивачу стало відомо, що 26.03.201 року реєстратором ДП „Інформаційний центр" міністерства юстиції України в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано заставу рухомого майна боржника ОСОБА_2 - зазначеного вище автомобіля, реєстраційний номер якого був НОМЕР_4 . Підстава виникнення застави - договір „Авто пакет" №8/2007/980-К/30-АП від 05.03.2007 року. Заставодавець (обтяжувач) - ПАТ „КБ „Надра".

У подальшому, наскільки відомо позивачу, заставодержатель придбав право власності на заставлене майно.

Згідно з абз. 4 ч.1 ст.28 Закону України „Про заставу", застава припиняється в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно. Також, згідно з п.4 ч.1 ст.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Однак, заставодержатель (відповідач-1) після набуття права власності на предмет застави е подав реєстратору заяву про реєстрацію припинення обтяження, що призвело до продовження існування чинного запису про реєстрацію обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Фактично, оскільки не було зареєстровано припинення обтяження, відповідача-1 вважає позивача заставодацем (ч.1 ст.27 Закону України „Про заставу").

Таким чином, право власності позивача, яке включає в себе право розпоряджатися річчю, не визнається відповідачем-1, який не подав заяву про реєстрацію припинення обтяження. Це зумовлює використання способу захисту, передбаченого п.1 ч.2 ст.16 ЦК України - визнання права.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просила суд, визнати такою, що припинена, заставу рухомого майна - автомобіля марки Шевроле Лачетті (CHEVROLET LACETTI), 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації станом на день реєстрації застави: НОМЕР_4 (номер державної реєстрації на день подання позову НОМЕР_3), що виникла на підставі договору „Авто пакет" №8/2007/980-К/30-АП від 05.03.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Комерційний банк „Надра", ідентифікаційний код 20025456, та ОСОБА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5 та припинити обтяження рухомого майна - автомобіля Шевроле Лачетті (CHEVROLET LACETTI), 2006 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації станом на день реєстрації застави: НОМЕР_4 (номер державної реєстрації на день подання позову НОМЕР_3), що виникла на підставі договору „Авто пакет" №8/2007/980-К/30-АП від 05.03.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством „Комерційний банк „Надра", ідентифікаційний код 20025456, та ОСОБА_2 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ; інший боржник, відомості про якого містяться в реєстрі: ОСОБА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ; Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ „Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ „Надра" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, в позові відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких пдстав.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення не відповідає таким вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності легковий автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, випуску 2006 року, двигун V = 1799 куб. см., шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

26.03.2014 року реєстратором ДП „Інформаційний центр" міністерства юстиції України в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано заставу рухомого майна боржника ОСОБА_2 - зазначеного вище автомобіля, реєстраційний номер якого був НОМЕР_4 . Підстава виникнення застави - договір „Авто пакет" №8/2007/980-К/30-АП від 05.03.2007 року. Заставодавець (обтяжувач) - ПАТ „КБ „Надра".

Вимагаючи визнання застави припиненою, позивач зазначала, що згідно з абз. 4 ч.1 ст.28 Закону України „Про заставу", застава припиняється в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно. Також, згідно з п.4 ч.1 ст.1 ст.593 ЦК України, право застави припиняється у разі набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Однак, як зазначила позивач, з якою погодився суд першої інстанції, заставодержатель (відповідач-1) після набуття права власності на предмет застави не подав реєстратору заяву про реєстрацію припинення обтяження, що призвело до продовження існування чинного запису про реєстрацію обтяження в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Фактично, оскільки не було зареєстровано припинення обтяження, відповідача-1 вважає позивача заставодавцем (ч.1 ст.27 Закону України „Про заставу").

Визнаючи заставу припиненою, суд першої інстанції виходив лише з того, що позивач є власником, а статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд першої інстанції зробив висновок, що наявні у суду докази свідчать по те, що Позивач правомірно та на законних підставах набула право власності та володіє вищезазначеним автомобілем а відтак воно підлягає захисту.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував положення ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про заставу», за якою в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно ст.17 ЗУ «Про заставу», заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Жодних доказів на підтвердження того, що заставодавець отримував згоду заставодержателя на продаж заставленого майна - немає.

Згідно ст.18 ЗУ «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про заставу», застава припиняється в тому числі і в разі примусового продажу заставленого майна.

За матеріалами справи не надано жодного доказу на підтвердження того, що заставлене майно було реалізоване в порядку, передбаченому законом «Про заставу».

Так, з витребуваної при апеляційному розгляді довідки регіонального сервісного центру МВС в запорізькій області вбачається, що автомашина, незважаючи на її перебування в заставі була реалізована боржником ОСОБА_2 іншій особі, яка продала її позивачці.

Жодних відомостей про припинення застави та здійснення примусової реалізації в порядку забезпечення зобов`язань ОСОБА_2 ,- в справі не міститься.

До того ж позивач просила визнати припиненою заставу, договір про яку був укладений між банком та позичальником ОСОБА_2 який взагалі не змучений до участі в справі як відповідач, хоча позов заявлено про припинення саме його обов`язків за укладеним ним договором.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Таких випадків при розгляді даної справи не встановлено.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже висновок суду першої інстанції про те, що в силу ст. 28 ЗУ «Про Заставу» застава на автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, випуску 2006 року, двигун V = 1799 куб. см., шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 припинена, не базується ані на законі, ані на матеріалах справи.

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ „Надра" задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року по цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра", Державне підприємство „Національні інформаційний системи" в особі Запорізької філії Державного підприємства „Національні інформаційний системи", про визнання застави такою, що припинена - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков