Справа №305/888/19
Провадження по справі 2/305/447/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

за участю секретаря судового засідання Біроваш О.О.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини та про зміну способу їх стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини та про зміну способу їх стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що із громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 , вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із 06.09.2014, який на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2016 (справа №305/1750/16-ц) розірвано. Рішення суду, у відповідності до положень ч.2 ст.114 СК України, набуло законної сили. За час проживання в зареєстрованому шлюбі в неї із відповідачем народилася одна дитина: дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом із нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні. Відомості про батька в запис актів про народження дитини внесені на підставі положень ч.1 ст.122 СК України, тобто, на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дітей. На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.12.2015 (справа №305/2144/15-ц) позивач, ОСОБА_2 , сплачує на її користь, щомісячно аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) гривень, починаючи із 12.01.2016 року аж до досягнення дитиною повноліття. На день її звернення до суду із даною позовною заявою, заборгованості по сплаті боржником, ОСОБА_2 , аліментів за рішенням/виконавчим листом, виданим Рахівським районним судом Закарпатської області, не має. Разом з тим, аналізуючи обставини справи, які мають місце та склалися на даний час, діючи від свого імені в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини, вважає за необхідне поставити перед судом на його розгляд питання щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утриманні його дитини, виходячи із наступних об`єктивних доводів та фактичних обставин. Пред`явлення зазначеного позову не являється переглядом судового рішення від 28.12.2015 по цивільній справі №305/2144/15-ц в світлі вимог Розділу V «Перегляд судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України, а являється окремим позовом, пред`явленим позивачкою до відповідача в порядку Розділу ІІІ цього ж Кодексу «Позовне провадження», суть якого зводиться до наступних обґрунтувань. Збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на її користь, на сьогоднішній день є вкрай необхідним, оскільки, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення аліментів (грудень 2015 року) в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо. Крім того, слід зазначити, що на час винесення судом первинного рішення по справі про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної із відповідачем дитини, зокрема, дочки, ОСОБА_4 , остання мала лише п`ять місяців від дня свого народження. На сьогоднішній день дитина, на утримання якої за рішенням суду відповідач повинен сплачувати позивачці аліменти, вже має три з половиною роки, постійно відвідує дошкільний навчальний заклад села Верхнє Водяне, Рахівського району, в зв`язку із чим значно збільшився розмір витрат як на утримання дитини, так і на відповідне її виховання. В даний час вона, проживає в будинку своїх батьків, власного житлового майна не має. Інших доходів вона не має, на обліку в районному центрі зайнятості по пошуку роботи не знаходиться. Враховуючи наведені правові норми, в тому числі, те, що платник аліментів, він же відповідач, на даний час отримує постійний дохід (заробіток), працюючи посезонно за межами держави, вважає за можливе та необхідне, діючи в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини, законним представником якої вона являється, клопотати перед судом про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення їх із відповідача на її користь в частці його заробітку (доходу). Відповідач, являючись особою відносно молодого віку, має відповідну можливість, в тому числі, фінансову, для сплати на її користь аліментів у розмірі, визначеному нею у позовній заяві. Інших утриманців відповідач не має. На даний час відповідач сплачує їй аліменти в твердій грошовій сумі, розмір якої є менший, ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Заборгованості по сплаті ним аліментів на утримання дитини не має. Однак, працюючи за кордоном, відповідач отримує певні доходи, з яких він повинен відповідно до положень ст.181 СК України сплачувати аліменти в частці від своїх доходів (заробітку). Відповідач же свої доходи приховує, у зв`язку із чим визначений судом розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягає зміні та вираженню у відсотковому розмірі в частці від його доходів, як платника аліментів. За таких об`єктивних обставин та інших відповідних правових доводів, в тому числі, виходячи із росту цін на основні продукти харчування, предмети гардеробу, росту цін на транспортні, побутові послуги, послуги охорони здоров`я тощо, виходячи із обов`язку батьків щодо утримання своїх дітей до досягнення ними повноліття, визначених положеннями ст.180 СК України, просить винести рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Збільшити розмір аліментів, які стягуються із громадянина ОСОБА_2 , на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.12.2015 (справа №305/2144/15-ц) на користь громадянки ОСОБА_1 на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінивши спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , встановивши аліменти, які слід стягувати з громадянина ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня набуттям рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_6 М ОСОБА_7 О ОСОБА_7 від 17.05.2019 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, слідує, що відповідач, ОСОБА_2 отримав ухвалу про відкриття провадження по справі - 24.05.2019, однак, у встановлений ч.1 ст.193 ЦПК України та визначений ухвалою суду про відкриття провадження у справі, п`ятнадцятиденний строк, відзив не подав.

Позивач, ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що стверджується особистою розпискою, яка міститься в матеріалах справи. Про причину неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. При цьому, відповідач ОСОБА_2 , будучи присутнім у підготовчому засіданні 15.07.2019, позовні вимоги не визнав, оскільки не має змоги платити аліменти. Зазначив, що відзив на позов не мав змоги подати так, як перебував на заробітках у Чеській Республіці.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2014 року, який між ними було розірвано 28.12.2015, що стверджується рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/2144/15-ц, провадження по справі №2/305/1253/15.

Від шлюбу у сторін народилася одна дитина, дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 07 серпня 2015 року.

На даний час малолітня дитина знаходяться на матеріальному утриманні позивача ОСОБА_1 , що стверджується довідкою виконкому Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1386 від 16.04.2019 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 15.04.2019.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.12.2015 по справі 305/2144/15-ц, провадження по справі №2/305/1253/15 стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Тобто, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Відповідно до змін, прийнятих Верховною радою України Законом України "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017" мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», зазначено про те, що прожитковий мінімум з 01 липня 2019 року на одну дитину віком до 6 років становить 1699 гривень.

Таким чином, станом на сьогоднішній день мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 849,50 грн.

Крім того, у відповідності до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину має бути відповідним вартісній величині, достатній для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Судом встановлено, що у позивачки змінилось матеріальне становище з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів (грудень 2015 року), збільшилися витрати на утримання дитини, оскільки в Україні відбулися безповоротні інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося різке, неодноразове підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, адміністративні та інші послуги, роботи тощо.

Крім того, з часу винесення судом первинного рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної з позивачкою дитини, дитина підросла, у зв`язку із чим значно збільшився розмір витрат, як на її утримання, так і на її виховання.

Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів про його матеріальний стан, стан його здоров`я, наявність у нього інших утриманців, відсутність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З вище наведеної норми Закону, випливає, що виключно позивачу ОСОБА_1 , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться дитина, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку).

Більше того в Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів.

В зв`язку з наведеним, суд, вважає безпідставним посилання відповідача на те, що не має підстав для зміни способу стягнення аліменів, оскільки він офіційно не працевлаштований, має не прогнозований, мінливий, нерегулярний дохід.

Крім того, суд, бере до уваги той факт, що стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів є мінімальним, тому безпідставними є посилання відповідача на те, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу).

У зв`язку з наведеним, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, дочки ОСОБА_4 , змінивши спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, призначивши їх в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня набуттям рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам діитини та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України.

Відповідно до абз.4 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.

Аліменти на утримання дитини згідно ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області, а предметом судового розгляду є зміна способу стягнення аліментів, то в даному випадку, змінений розмір аліментів повинен стягуватись з дня набрання рішення суду законної сили.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, ОСОБА_1 при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п.15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із громадянина ОСОБА_2 , на підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.12.2015 (справа №305/2144/15-ц) на користь громадянки ОСОБА_1 на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

змінивши спосіб їх стягнення з твердої грошової суми на частку з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 ,

встановивши аліменти, які слід стягувати з громадянина ОСОБА_2 на користь громадянки ОСОБА_1 на утримання дочки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з дня набуттям рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору на рахунок: отримувач коштів - УК у Рахів р/Рахівський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37862638, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 7211, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено16 серпня 2019 року.

Головуюча: Марусяк М.О.