Ухвала

14 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-4237/12

провадження № 61-18331св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - Головне територіальне управління юстиції м. Києва в інтересах ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - ОСОБА_4 ,

третя особа - Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації,

представник третьої особи - Сінчук Ростислав Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, витребування доказів та про відкладення розгляду справи за позовом Головного управління юстиції м. Києва в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про забезпечення повернення малолітньої дитини до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку виконання державою Україна взятих на себе зобов`язань відповідно до Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей 1980 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Головне управління юстиції м. Києва в інтересах ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , у якому просило визнати у судовому порядку факт незаконного утримання ОСОБА_3 на території України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; забезпечити повернення неповнолітнього на постійне місця проживання до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії; у разі, якщо рішення не буде виконано в добровільному порядку, зобов`язати матір передати дитину батькові для повернення до держави її постійного місця проживання.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року відмовлено у позові щодо повернення дитини; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 відшкодування судових витрат у розмірі 40 402,00 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 вересня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов Головного територіального управління юстиції у м. Києві в інтересах ОСОБА_1 задоволено; визнано незаконним утримання на території України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повернуто ОСОБА_5 до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії як країни походження за адресою: АДРЕСА_1.

У червні 2019 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заяву призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 31 липня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні; клопотання ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи задоволено, відкладено розгляд справи № 2-4237/12 на 14 серпня 2019 року; надано ОСОБА_3 строк до 14 серпня 2019 року для подання до суду заперечень на заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

01 серпня 2019 року ОСОБА_3 подала до канцелярії Верховного Суду повторно клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

06 серпня 2019 року від ОСОБА_3 до суду касаційної інстанції надійшли поштою заяви про відкладення розгляду справи, направлення їй копії заяви ОСОБА_2 від 01 серпня 2019 року та надання строку для подання відзиву на зазначену заяву.

14 серпня 2019 року канцелярія Верховного Суду передала судді-доповідачу заперечення (відзив) ОСОБА_3 на заяву про ухвалення додаткового рішення, яке вона надіслала 10 серпня 2019 року на адресу Верховного Суду засобами поштового зв`язку.

14 серпня 2019 року о 09 год. 28 хв. ОСОБА_3 подала до канцелярії Верховного Суду клопотання, у якому просить витребувати докази на підтвердження перетину ОСОБА_1 у період з травня до 01 липня 2019 року державного кордону України.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

За час розгляду цієї справи Верховний Суд двічі вирішував клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін та двічі відповідно до вимог ЦПК України відмовляв у задоволенні цих клопотань.

Звернення ОСОБА_3 втретє з подібним клопотанням не дає суду касаційної інстанції підстав для його задоволення.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Заява ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення направлялася ОСОБА_3 до відома та для подання нею своїх заперечень на заяву щодо наявності або відсутності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі.

Під час касаційного перегляду справи відповідно до статті 400 ЦПК України Верховний Суд не встановлює обставини, які можуть додатково пояснити її учасники.

Тому підстави для задоволення клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін відсутні.

Щодо клопотань ОСОБА_3 від 06 серпня 2019 року про відкладення розгляду справи, направлення їй копії заяви ОСОБА_2 від 01 серпня 2019 року та надання строку для подання відзиву на зазначену заяву, Верховний Суд виходить з наступного.

01 серпня 2019 року канцелярія Верховного Суду передала судді-доповідачу заяву ОСОБА_3 від 30 липня 2019 року за вх. № 764/0/15-19 про надання інформації.

02 серпня 2019 року канцелярія Верховного Суду передала судді-доповідачу клопотання ОСОБА_3 від 01 липня 2019 року за вх. № 5595/0/216-19 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, яке наразі розглядається.

Інформація щодо надходження цих документів відображена на сторінці «Стан розгляду справ» на сайті Верховного Суду (https://court.gov.ua/fair/sud9931/) при пошуку справи № 2-4237/12 (провадження № 61-18331св18).

Будь-яких інших клопотань від ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_3 чи інших учасників справи 01 серпня 2019 року до Верховного Суду не надходило та судді-доповідачу не передавалося.

Клопотання ОСОБА_3 від 14 серпня 2019 року про витребування доказів не підлягає задоволенню, з огляду на статтю 400 ЦПК України, норми якої не дозволяють суду касаційної інстанції збирати (витребувати), перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Керуючись статтями 7, 270, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні повторного клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи - відмовити.

У задоволенні клопотань ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи - відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді: А. О. Лесько
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
С. П. Штелик