Ухвала

02 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 344/12019/16-ц

провадження № 61-14196ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,

встановив:

26 липня 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області

від 11 квітня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду

від 25 червня 2019 року у вищевказаній справі.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції, оскільки заявником сплаченосудовий збір у меншому розмірі, ніж це визначено Законом України «Про судовий збір».

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

ОСОБА_3 у вересні 2016 року звернувся до суду з позовною заявою майнового характеру про поділ майна подружжя.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що з 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає 1 378, 00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом), ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 552, 00 грн.

Відтак, розмір сплаченого ОСОБА_1 судового збору за звернення до суду з касаційною скаргою оскарження судового рішення за наслідками розгляду позовних вимог майнового характеру (552, 00 грн) вочевидь не відповідає його дійсній ставці, визначеній з урахуванням ціни позову.

Таким чином, заявникові слід доплатити судовий збір за подання касаційної скарги виходячи зі ставок судового збору, встановлених для позовних заяв майнового характеру, та вимог статті 176 ЦПК України щодо визначення ціни позову у позовах про право власності на нерухоме майно.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2018 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 25 червня 2019 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов