Справа №647/1625/19
Провадження № 2-о/647/56/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю секретаря Салєхової О.П.,

представника заявника - адвоката Дудчак П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, у якій просив суд встановити факт його постійного та безперервного проживання на території держави Україна станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року, оскільки він у вказаний період постійно проживав на території України, що підтверджується відповідними доказами. Встановлення цього факту йому необхідно для реалізації права на набуття громадянства України.

Ухвалою від 26.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат Дудчак П.В. підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

Від представника заінтересованої особи в судове засідання надійшло письмове пояснення, згідно якого Управління державної міграційної служби України в Херсонській області не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Просить справу розглянути у його відсутність.

Вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006), громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого міськбюро ЗАГС м. Херсон 03.04.1972 року вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Херсоні. На свідоцтві про народження міститься відмітка про отримання останнім 16.09.1988 року паспорта громадянина СРСР.

З копії свідоцтва про неповну середню освіту серія НОМЕР_2 , виданого 25.06.1987 року вбачається, що ОСОБА_1 у 1987 році закінчив навчання у восьмирічній школі №15 Суворовського району міста Херсона.

З копії диплому серія НОМЕР_3 , виданого 28.06.1990 року, вбачається, що ОСОБА_1 в період з 01.09.1987 року по 28.06.1990 року навчався в Херсонському профтехучилищі №1.

З копії трудової книжки НОМЕР_4 від 24.10.1991 року вбачається, що ОСОБА_1 в період з 18.10.1991 року по 07.09.1992 року, з 10.01.1994 року по 25.09.1997 року працював електромонтером на Одеській залізничній дорозі.

Згідно довідки від 14.02.2019 року, виданої Суворовським РВ у місті Херсоні УДМС України в Херсонській області ОСОБА_1 звертався до Суворовським РВ із заявою щодо видачі паспорта замість втраченого. Проведеною перевіркою особу ОСОБА_1 встановлено, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Згідно відомостей, що надані суду представником заінтересованої особи, ОСОБА_1 з 11.01.1989 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та 16.09.1988 року він отримав паспорт громадянина СРСР, що був виданий Суворовським РВ.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_1 усе своє життя, в тому числі й станом на день проголошення незалежності України мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , вони є його сусідами.

Судом також встановлено, що заявник не має можливості отримати паспорт громадянина України, оскільки не може підтвердити належність до громадянства України.

Факт постійного та безперервного проживання ОСОБА_1 на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) підтверджується дослідженими судом доказами, що наявні у матеріалах справи.

Вказаний факт має для заявника юридичне значення, іншим шляхом встановити зазначений факт неможливо.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного та безперервного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Херсона, на території держави Україна станом на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.Р.Волошин