Справа № 577/1566/19
Провадження № 2/577/789/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.,

при секретарі Кучер Л.П.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Барбуци Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» про розірвання договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та просить достроково розірвати договір оренди землі, укладений 10.04.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «БІО ЛАТ», а також стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 10.04.2007 року між ТОВ «БІО ЛАТ» та її матір`ю ОСОБА_3 було укладено договір оренди, згідно якого ТОВ «БІО ЛАТ» було надано в оренду земельну ділянку, площею 2,1942 га, термін дії до 2022 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина, зокрема й на зазначену земельну ділянку. Вона, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняла. Оскільки спадщина відкрилася зі смертю спадкодавця, то саме з цього часу вона є власником земельної ділянки та має усі права орендодавця. Пунктом 9 договору оренди передбачено, що орендна плата за земельну ділянку, яка орендується, вноситься орендарем у грошовій формі з урахуванням індексації до початку наступного року. Проте, відповідач з 2012 року використовуючи земельну ділянку за оренду спадкоємцю не сплачує жодних коштів, останнє письмове звернення від 13.02.2019 року залишилось без реагування, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом про розірвання договору оренди внаслідок систематичного невиконання товариством взятих на себе зобов`язань по своєчасній сплаті орендних платежів.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «БІО ЛАТ» Барбуца Н.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення та пояснила, що твердження позивача що відповідач не виконує свої зобов`язання по договору і не виплачує орендну плату за землю вважає безпідставними, та такими, що не відповідають дійсності. Відповідно до вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України позивач зобов`язаний був протягом одного місяця з дня набуття права власності на земельну ділянку повідомити про це відповідача із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. За увесь період з моменту смерті орендодавця по Договору ОСОБА_3 орендна плата за землю нараховувалась і акумулювалась на рахунку ТОВ «БІО ЛАТ». Проте, у зв`язку з тим, що позивачем не було виконано вимоги ст. 148-1 Земельного кодексу України, та вона починаючи з 2012 року не зверталася за отриманням орендної плати до відповідача, відповідач не зміг раніше виплатити орендну плату. Про нараховану орендну плату відповідач також не міг повідомити позивача, оскільки не мав інформації про нового власника земельної ділянки. Внаслідок того, що позивачем не було виконано вимоги ст. 148-1 Земельного кодексу України, відповідач не мав даних ні про факт переходу права власності на землю, ні про нового власника земельної ділянки (позивача), а тому не зміг виплатити орендну плату у встановлений договором строк (до 31 грудня кожного року оренди). Крім того, згідно норм податкового законодавства з орендної плати відраховуються та сплачуються до бюджету податок на доходи фізичних осіб і військовий збір. Відповідно до вимог пп. 168.1.2 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України та пп.1.2. п.9-1 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України, податок і військовий збір сплачуються (перераховуються) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку і збору до бюджету. Таким чином, у зв`язку з відсутністю даних про нового власника землі неможливо було з зарахованої суми орендної плати сплатити в бюджет податок на доходи фізичних осіб і військовий збір, і як наслідок, також неможливо виплатити позивачу орендну плату. Лише 13.02.2019 року ТОВ «БІО ЛАТ» отримано лист позивачки, в якому вона повідомляла підприємство, що її мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а вона є її спадкоємицею та власницею земельної ділянки площею 2,1942 га відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду від 24.04.2017 року на підставі якого право власності на земельну ділянку зареєстроване нею 11.02.2019 року в Державному реєстрі речових прав та просила негайно виплатити орендну плату в повному обсязі за договором за період з 01 листопада 2012 року по теперішній час. За період з 2012 по 2019 роки вся нарахована та закумульована орендна плата за вищевказаним договором оренди землі в повному обсязі була виплачена позивачці 05.03.2019 року, що підтверджується карточкою субконто договору № 518 від 10.04.2007 року. Жодного звернення до 13.02.2019 року позивача чи його представника до ТОВ «БІО ЛАТ» у відповідності до вимог ст. 148-1 Земельного кодексу України про не надходило. Після отримання повідомлення нового власника (позивача) 13.02.2019 року про успадкування земельної ділянки, що знаходиться в оренді відповідача нарахована орендна плата була виплачена в повному обсязі відповідно до листа позивачки через поштовий переказ за вказаною нею адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 10 869,00 грн. з вирахуванням податків. Станом на день відкриття провадження за даною справою у відповідача не має простроченої заборгованості перед позивачем. З вищевказаного вбачається, що права позивача на отримання орендної плати жодним чином не порушено відповідачем. Позивачці виплачено орендну плату в повному обсязі, а невиплата орендної плати протягом 2012-2019 років пов`язана саме з невиконанням вимоги ст. 148-1 Земельного кодексу України позивачкою та свідомим незверненням позивачки до відповідача за отриманням орендної плати. Хоча підставою для розірвання договору в позові вказано невиплату орендної плати, проте позивач не ставить позовної вимоги про стягнення орендної плати. Проаналізувавши викладене стає очевидним, що з моменту оформлення спадкових прав на земельну ділянку позивачка не мала наміру продовжувати договірні правовідносини з відповідачем, а тому й свідомо з 24.04.2017 року не зверталася за одержанням орендної плати та не повідомляла відповідача про набуте нею право власності на земельну ділянку. Також вважає, що до вищевказаних відносин по виплаті орендної плати неможливо застосовувати положення ч.1 ст. 537 ЦК України (прийняття орендної плати у депозит нотаріусом), оскільки між сторонами договору оренди не досягнуто домовленості про виплату орендної плати шляхом внесення коштів у депозит нотаріуса. Відповідно до ст.537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку ; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. У даному випадку відсутня жодна із трьох умов, передбачених ст.537 ЦК, що давали боржнику право виконати обов`язок шляхом внесення коштів в депозит нотаріуса . Зокрема, смерть кредитора не можна вважати відсутністю кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання, оскільки кредитор зі смертю втратив цивільну правоздатність, а тому виконання зобов`язання на його ім`я боржником виключається. Щодо внесення коштів в депозит нотаріуса на ім`я позивача, як нового кредитора, то, як уже зазначалось, позивачем до 13 лютого 2019 року не повідомлено відповідача у передбаченому законом порядку про набуття ним права на землю. Крім того відповідно до п.п.1.1. та 1.2. Глави 21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 (надалі також - Порядку), державні та приватні нотаріуси у випадках, передбачених законодавством України, приймають у депозит грошові суми та цінні папери. Прийняття нотаріусом грошових сум і цінних паперів проводиться за місцем виконання зобов`язання. У разі прийняття у депозит для передачі за належністю грошових сум або цінних паперів державними нотаріусами справляється державне мито в розмірі, установленому чинним законодавством; приватними нотаріусами справляється плата відповідно до статті 31 Закону та статті 1 Указу Президента України від 10.07.98 № 762 „Про впорядкування справляння плати за вчинення нотаріальних дій, (п..4 Гл.21 Порядку). Отже, внесення коштів у депозит нотаріусу є платним. Таким чином, внесення орендної плати у депозит нотаріуса потягнуло б за собою додаткові витрати, при чому такі витрати здійснювались би при кожній виплаті орендної плати. Проте, такі витрати неможливо утримати з орендної плати, належної орендодавцю по договору, ці витрати також є незапланованими в господарській діяльності Відповідача і не обумовлені в договорі оренди землі. В зв`язку з вищевикладеним просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 14.05.2019 року (а.с.10).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14.05.2019 року справу призначено до розгляду по суті на 22.07.2019 року (а.с.54).

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10.04.2007 року між ОСОБА_4 та ТОВ «БІО ЛАТ» укладено договір оренди землі, зареєстрований 15.06.2007 року в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.06.2007 року № 38. Договір укладено строком на 15 років (а.с. 36-40).

Згідно вищевказаного договору відповідачу передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,194 га, у тому числі ріллі 2,194 га, розташована на території Сахнівської сільської ради Конотопського району Сумської області, згідно якого орендодавцю сплачується орендна плата у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строки до початку наступного року. Умовами договору виплата орендної плати тільки в безрозрахунковому порядку не передбачено.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с.20).

Після її смерті в порядку спадкування за заповітом за позивачкою ОСОБА_2 було визнано право власності на земельну ділянку, площею 2,786 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з: 2,1942 га ріллі, 0,2874 пасовища і 0,3053 га сіножатей, та розташована на території Сахнівської сільської ради Конотопського району Сумської області (а.с. 6,8,9).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 цього Кодексу визначений вичерпний перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини.

Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі», в редакції на час прийняття спадщини, визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно пункту 40 договору оренди землі від 10.04.2007 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Таким чином, з прийняттям спадщини після смерті матері до ОСОБА_2 перешли права та обов`язки за спірним договором оренди земельної ділянки, та вказаний договір в силу його умов та приведених норм законодавства є обов`язковим для виконання ТОВ «БІО ЛАТ».

Пунктом 38 договору оренди землі від 10.04.2007 року визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однією із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом.

Пунктом 39 цього договору встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається лише за умови невиплати орендної плати.

Статтями 15, 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата на землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 цього Закону, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частина 1 ст. 27 цього Закону передбачає, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 30, 32 Закону України «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ст. 36 цього Закону, у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом «д» ст. 141 ЗК України як підстава для припинення права користування земельною ділянкою передбачена систематична несплата орендної плати.

Орендна плата за користування земельною ділянкою за 2012- 2019 роки була сплачена позивачу 10.04.2019 року поштовим переказом, лише після її звернення до суду з позовом 08.04.2019 року, незважаючи на те, що 13.02.2019 року вона зверталася до ТОВ «БІО ЛАТ» із письмовою заявою, яку отримали останні 18.02.2019 року, про виплату їй як спадкоємцю заборгованості по орендній платі у повному обсязі (а.с.2,7,10,61).

Як на одну з підстав заперечення розірвання договору оренди, відповідач послався, зокрема, на те, що позивач звертаючись до відповідача з вимогою про сплату орендної плати, не зазначила платіжних реквізитів, що стало перешкодою для її сплати, однак, як свідчать матеріали справи, зокрема договір оренди земельної ділянки від 10.04.2007 року, при укладанні договору ОСОБА_3 в якості реквізитів зазначила лише свою поштову адресу, за якою їй проводилися виплати (а.с.36-41).

Таким чином, у даному випадку наявна систематична несплата орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки протягом 2012-2019 років відповідач не сплачував спадкоємцю ОСОБА_2 орендну плату за спірним договором оренди землі.

Частиною 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, захисту в судовому порядку підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи.

Статтями 12, 81 цього ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України, довів належними доказами факт систематичної несплати орендної плати та факт свого звернення до відповідача з вимогою про розірвання спірного договору і про отримання відмови, оскільки виплата належних йому сум відбулася лише після його звернення до суду з позовом, а отже і про порушення його прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладене, на час звернення до суду із даним позовом права та інтереси ОСОБА_2 були порушенні, оскільки остання довела про порушення відповідачем умов договору оренди землі від 10.04.2007 року у зв`язку з систематичною несплатою орендної плати протягом 2012-2019 років.

Доводи відповідача про відсутність систематичної несплати орендної плати, оскільки в 2012-2019 роках позивач не звертався за отриманням орендної плати, є безпідставним, тому що ТОВ «БІО ЛАТ» відповідно до вимог ст. 537 ЦК України мало можливість сплатити орендну плату шляхом внесення грошових коштів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, якщо не знало куди відправляти кошти на виконання договірного зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає, що необхідно розірвати договір оренди землі від 10 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «БІО ЛАТ», зареєстрований 15 червня 2007 року в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, реєстровий номер №38.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з врахуванням задоволення позову, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім документально підтверджений судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. (а.с.1,63,64)

Керуючись ст. ст.2,3,5,7,10,12,13,23,76-83,109,258,259,265,268,354 ЦПК України, ст.ст.203,207,215 ЦК України, ст.ст.13,14 ЗУ «Про оренду землі», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 10 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ», зареєстрований 15 червня 2007 року в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах, реєстровий номер 38.

Стягнути з Товариства обмеженої відповідальності «БІО ЛАТ» на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в розмірі 4768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 31 липня 2019 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ (місцезнаходження: Сумська область, Конотопський район, смт. Дубов`язівка, 1-й пров. Шевченка, 25, ).

Суддя Галян С. В.