Номер провадження: 22-ц/813/3343/19
Номер справи місцевого суду: 504/4167/15-ц
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року про повернення заяви заявнику по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку житлового будинку та земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому спросив суд визнати за ним , ОСОБА_1 право власності на ј частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 та його родині користуватися, володіти та розпоряджатися частиною у розмірі 52,60 кв.м. житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, у листопаді 2018 року, ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку загальним розміром - 0,0844 га, яка розташована за адресою житлового спільного приватного будинку за АДРЕСА_1 та заборонити судом вчиняти будь-яким особам будь якого роду юридичні та ремонтні, забудовні (архітектурно - будівельні) дії з даним нерухомим майном, яким є дана земельна ділянка у цілому за даною адресою до закінчення розгляду даної цивільної справи та розгляду позовних вимог позивача за рішенням суду, яке набере повної законної сили.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 рокузаяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року про повернення заяви про забезпечення позову заявникові визнати незаконною та скасувати, постановити ухвалу про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальним розміром - 0,0844 га за адресою: АДРЕСА_1 .

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви заявнику (п.6 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Повертаючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що в порушення вимог п.6 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява ОСОБА_1 не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (п. 6 ч. 1).

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З аналізу норм процесуального права, що регулюють питання забезпечення позову вбачається, що процесуальний закон не містить чіткого визначення форми та деталізації пропозицій зустрічного забезпечення, а тому, на думку колегії суддів, звужене тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України не є обґрунтованим та може призвести до порушення прав учасника справи на ефективний захист.

Крім того, відсутність пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не може бути безумовною підставою для повернення заяви про забезпечення позову, оскільки запропоноване заявником зустрічне забезпечення не є обов`язковим для суду. Останній, вирішуючи питання про забезпечення позову, вправі або прислухатися до побажань заявника в цьому питанні, або ні.

Саме по собі зустрічне забезпечення не є обов`язковим, крім випадків, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна на території України в розмірі, достатньому для відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в разі відмови в задоволенні останнього, або коли суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії стосовно відчуження майна чи інші заходи здатні ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у разі відмови в задоволенні позову.

До того ж, відсутність в заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не позбавляє права обтяженої сторони звернутися з клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини та норми процесуального права та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з направленням заяви ОСОБА_1 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Вимоги апеляційної скарги про ухвалення нового рішення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальним розміром - 0,0844 га за адресою: АДРЕСА_1 є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки заява про забезпечення позову по суті не розглядалась.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2019 року скасувати та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.08.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда