Дата документу 06.08.2019 Справа № 323/3411/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/3411/17
Провадження №22-ц/807/2775/19
Головуючий в 1-й інстанції - Фісун Н.В.
УХВАЛА

06 серпня 2019 р. місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Кухаря С.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року у справі за позовом Керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, в інтересах Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» до ОСОБА_1 , Пологівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Запорізькій області про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року позовну заяву Керівника Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області, в інтересах Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)» до ОСОБА_1 , Пологівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Запорізькій області про стягнення шкоди, заподіяної установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, задоволено частково.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДФС у Запорізькій області подало засобами поштового зв`язку 22.07.2019 року апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Проте, апеляційне провадження у цій справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до ст. 354 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З матеріалів вбачається, що оскаржуване рішення суду ухвалене 26 листопада 2018 року.

Відповідач у справі - Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області скористався свої правом на оскарження рішення суду на 09.01.2019 року подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Запорізького апеляційного суду від 05 березня 2019 року визнана неподаною та повернута скаржнику.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду скаржник Головне управління ДФС у Запорізькій області зазначає, що з 01.02.2019 року є правонаступником - Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області. В період з січня по червень 2019 року у скаржника не було об`єктивної можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки Управління є органом державної влади, фінансування якого залежить від багатьох факторів, таких, як належне фінансування Кабінетом Міністрів України, забезпечення наявності коштів на казначейських рахунках та можливості збільшення кошторису в разі використання всієї суми коштів, затвердженої в кошторисі. Відсутність грошових коштів на рахунках скаржника по КЕКВ 2800, виключно з якого сплачується судовий збір, на думку скаржника є об`єктивною та поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Між тим, вказані Головним управлінням ДФС у Запорізькій області причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду є необґрунтованими та неповажними.

Так, оскаржуване рішення суду отримано Пологівською ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області 10 грудня 2018 року. Апеляційна скарга подана 22 липня 2019 року, тобто більш ніж через півроку, після отримання рішення.

Згідно зі статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і так далі.

Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд зверну увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

А отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Згідно із ст. 357 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На підставі ст. 357 ч. 4 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

У зв`язку із наведеним відповідно до вимог ч.3,4 ст. 357 ЦПК апеляційну скаргу належить залишити без руху.

Керуючись ч. 3,4 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області залишити без руху.

Надати скаржнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для направлення до Запорізького апеляційного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року, яка містить інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Роз`яснити, що у випадку неподання вказаної заяви у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ст. 357 ч. 4 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Кухар