КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

01 серпня 2019 року місто Київ

справа № 761/13295/19

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Рибака М.А., у справі за заявою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, заінтересована особа: Акціонерне товариства «ВТБ БАНК» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року в задоволенні заяви Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, заінтересована особа: Акціонерне товариства «ВТБ БАНК» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції заявник Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі 14 червня 2019 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, а саме для зазначення того, коли саме Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі отримало копію рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року та за необхідності подати клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення та доказів, що підтверджують вказані обставини.

12 липня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшла заява, в якій останній просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року.

В обґрунтування вимог посилався на те, що оскаржуване рішення заявником було отримане лише 03 червня 2019 року та оскаржено до Київського апеляційного суду 14 червня 2019 року.

Посилаючись на вимоги ст.354 ЦПК України просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2019 року продовжено заявнику Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року на десять днів з дня отримання копії ухвали, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року за період з 10 червня 2019 року по 14 червня 2019 року та доказів, що підтверджують вказані обставини.

30 липня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшла заява, в якій останній просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року.

В обґрунтування вимог посилався на те, що оскаржуване рішення заявником було отримане лише 03 червня 2019 року, а апеляційну скаргу відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України було подано протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення - 14 червня 2019 року.

А тому, просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

При цьому, обґрунтування, викладені у заяві для поновлення строку від 24 липня 2019 року є аналогічні обґрунтуванню, викладеному у заяві від 08 липня 2019 року про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року.

Вважаю, що зазначені заявником Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі причини пропуску строку є неповажними виходячи з наступного.

Главою 12 ЦПК України встановлено порядок розгляду судом справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, в якому також роз'яснено порядок оскарження рішень, ухвалених за результатами розгляду справ даної категорії.

Частиною 3 ст.350 ЦПК України передбачено, що особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п`ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до апеляційного суду в установленому порядку.

За правилом п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України статті учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з моменту вручення копії рішення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що норма ч.3 ст.350 ЦПК України є спеціальною по відношенню до положень ст.354 ЦПК України щодо строків оскарження рішення про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, а відтак, п`ятиденний строк для оскарження судового рішення підлягає поновленню з моменту вручення копії рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 16 травня 2019 року, заявник не був присутній у судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення (а.с.72-73).

Повний текст оскаржуваного рішення складено 21 травня 2019 року.

Згідно супровідного листа від 21 травня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва заявнику було направлено копію рішення суду від 16 травня 2019 року (а.с.85), яке було отримано останнім 03 червня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Отже, строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року заявнику підлягає поновленню з 03 червня 2019 року. Оскільки останнім днем для подання апеляційної скарги відповідно до ч.3 ст.350 ЦПК України 08 червня 2019 року був вихідний день, тому апелянт повинен був подати апеляційну скаргу у перший робочий день - 10 червня 2019 року.

Однак, як вбачається з матеріалів справи апеляційну скаргу подано заявником до суду першої інстанції 14 червня 2019 року (а.с.90).

Про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження рішення суду заявником ні в заяві від 08 липня 2019 року, ні в заяві від 24 липня 2019 року, які були подані на виконання вимог ухвал Київського апеляційного суду зазначено не було.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційна скарга заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Частиною 1 ст.44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі Преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Можливість продовження строків передбачена, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Поновлення строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata. При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Згідно з ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.1 ст.358 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження якщо скаржником у строк , визначений судом, не подано заяву про поновлення строку або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі вищевикладеного апеляційна скарга заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року подана з пропуском встановленого законом строку та наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку не є поважними, а тому пропущений строк не підлягає поновленню.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст.358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження в справі за апеляційною скаргою заявника Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 травня 2019 року у справі за заявою Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, заінтересована особа: Акціонерне товариства «ВТБ БАНК» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: Борисова О.В.