Справа №442/4687/19
Провадження №2/442/1290/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павлів З.С.

за участю секретаря судового засідання - Михавко І.І.

розглянувши у підготовчомусудовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокропивницької сільської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 січня ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнати за ОСОБА_1 , право власності на будинок АДРЕСА_1 , до будинку відносяться сарай, гараж, погріб, навіс, колодязь, огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті його бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області та батька ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача, ОСОБА_3 , якій належав будинок АДРЕСА_1 . За життя бабуся склала заповіт на ім`я свого сина та батька позивача ОСОБА_2 , проте останній за життя не виготовив правовстановлюючий документ на спадкове майно, однак, спадщину прийняв, так як постійно проживав разом з померлою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Він до дня своєї смерті проживав разом з позивачем без реєстрації останнього. А тому встановлення факту проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для оформлення спадкових прав, оскільки через те, що на момент смерті батька позивача він не був зареєстрований за адресою останнього місця проживання померлого, нотаріус не може вчинити нотаріальну дію щодо оформлення спадщини, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім цього, відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

За наведених обставин позивач змушений в судовому порядку ставити питання про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на це спадкове майно за законом.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про проведення судового засідання без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив, позов визнав в цілому.

Третя особа приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Спариняк Л.В. в підготовче судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи без її участі, оскільки в матеріалах справи наявна відмова, в якій фактично й висловлено позицію такої.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно положень передбачених в частині 3, 4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено з матеріалів справи будинок АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_4 а/с 8) згідно погосподарських книг Старокропивницької сільської ради, що підтверджується довідкою Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області від 21 березня 2019 року № 318, але, згідно довідки від 20 березня 2019 року № 533не зареєстрований Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ( а/с 13,14).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 22 листопада 2001 року, посвідчений секретарем виконкому Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області Ліщинським Іваном Даниловичем, реєстр № 5, згідно якого належний їй будинок АДРЕСА_1 , а також предмети домашньої обстановки і вжитку, що знаходяться в цьому будинку, відповідно до ст. 6 Земельного кодексу України належну їй приватизовану земельну ділянку, що розташована в с АДРЕСА_2 Старий Кропивник заповіла своєму синові (вбачається зі свідоцтва про народження а/с 7), ОСОБА_2 (а/с АДРЕСА_3 ).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 21 вересня 2012 року виконавчим комітетом Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області складено відповідний актовий запис за № 13, свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 21 вересня 2012 року(а/с 5). Після її смерті відкрилася спадщина, місцем відкриття якої є с. Старий Кропивник Дрогобицького району Львівської області.

Згідно довідок виконавчого комітету Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 проживали по АДРЕСА_1 (а/с 20).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 після смерті свої матері ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на спадкове майно не отримав, проте прийняв спадщину в силу того, що фактично проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , що узгоджується з положеннями ст.1268 ЦК України (який діяв на час виникнення правовідносин).

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а/с 6) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідок виконавчого комітету Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та його син ОСОБА_1 (без реєстрації) проживали разом по АДРЕСА_1 (а/с 20).

З копії постанови приватного нотаріуса від 13.06.2019 № 323/02-14 на № 82 від 13.06.2019 встановлено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно до якого включено вище вказаний житловий будинок було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності спадкодавцеві майна. Крім цього, нотаріус зазначила про пропуск строку звернення з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини та не представлено доказів своєчасного її прийняття. (а/с 23).

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Ст. 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме: факт прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_2 , шляхом сумісного проживання на час відкриття спадщини необхідне заявнику для оформлення спадкових прав.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у Постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього ж Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вимогами ст. 392 ЦК України та наданих до неї роз`яснень у листі Вищого спеціалізованого суду України №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Окрім того, у згаданому листі зазначено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права.

Позивач використав всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, однак йому в цьому відмовлено з наданням правового обґрунтування.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач на підставі закону є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_2 , який в свою чергу прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 , позивач вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено з наданням правового обґрунтування, суд приходить до переконання, що позов в частині вимоги про визнання права власності після смерті бабці ОСОБА_3 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а врешті позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_4 . АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , який складається з двох кімнат та кухні жилою площею 41 кв м, загальною площею 58,7 кв м, до будинку відносяться сарай, гараж, погріб, навіс, колодязь, огорожа у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В решті позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Павлів З.С.