УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Красновського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила

накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться у власності відповідача, ОСОБА_2 : житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

В обґрунтування підстав для задоволення заяви позивач посилається на те, що 17.09.2018 року між ОСОБА_1 (Сторона 2) та ОСОБА_2 (Сторона 1), від імені якого діяла ОСОБА_3 , було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі попередній договір), за умовами якого Сторона 1 зобов`язується продати Стороні 2 житловий будинок під номером АДРЕСА_2 , а Сторона 2 зобов`язується купити у Сторони 1 вищезазначене нерухоме майно. Відповідно до п.4.2 попереднього договору основний договір купівлі-продажу, за домовленістю сторін, повинен бути укладений в строк до 30.10.2018 року включно. 18.03.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого діяла ОСОБА_3 , було укладено Додаткову угоду №1 до попереднього договору, де сторонами визначено строк укладення основного договору купівлі-продажу до 15.04.2019р., та зафіксовано факт отримання Стороною 1 авансу у розмірі 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) доларів США.16.04.2019р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого діяла ОСОБА_3 , було укладено Додаткову угоду №2 до попереднього договору, де сторонами визначено строк укладення основного договору купівлі-продажу до 01.05.2019р., та зафіксовано факт отримання Стороною 1 авансу у розмірі 45000,00 (сорок п`ять тисяч) доларів США. 29.04.2019р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача з проханням з`явитися до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О., з метою укласти основний договір купівлі-продажу нерухомого майна. Будь-які спроби укласти основний договір свідомо ігноруються відповідачем. На сьогоднішній день у вказаному будинку за рахунок позивача проведено оздоблювальні ремонтні роботи, змонтовано сантехнічне обладнання та кухню. Випадково від своїх робітників, які проводять оздоблювальні роботи, позивачу стало відомо, що відповідачем проводиться показ даного будинку іншим потенційним покупцям. Отже, відповідачем, не дивлячись на отримання визначеного договором авансу у розмірі 45000,00 (сорок п`ять тисяч) доларів США, умови попереднього договору не виконуються, водночас вчиняються спроби відчужити предмет попереднього договору на користь третіх осіб, що свідчить про протиправність дій відповідача.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок. У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову. При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реально можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що 17.09.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого діяла ОСОБА_3 , було укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна. Однак, відповідачем, після на отримання визначеного договором авансу у розмірі 45000,00 (сорок п`ять тисяч) доларів США, умови попереднього договору не виконуються: основний договір не укладено, житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , знаходиться у власності ОСОБА_2 , відповідач необґрунтовано ухиляється від нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу майна в строк, визначений попереднім договором, що вбачається в тому числі й з наміру укладення відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку, що є предметом попереднього договору, з іншою особою.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_2 станом на 02.08.2019 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

При цьому суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачем необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, в той час як забезпечення позову є запорукою виконання можливого рішення суду.

Відповідно ч.6 ст.154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст.149-153, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться у власності відповідача, ОСОБА_2 , ІН: НОМЕР_1 , а саме: на житловий будинок під номером АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: С.І.Майдан

Ухвала підлягає негайному виконанню з 02.08.2019 року.

Суддя: С.І.Майдан