Справа № 199/9281/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2004 року з нього стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання 2-х неповнолітніх на той час дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. Із 2014 року аліменти стягуються у розмірі 1/6 частки, оскільки старша дочка досягла повноліття.

Позивач сплачував аліменти та допомагав родині, однак у серпні 2018 року відповідачка ОСОБА_3 повідомила його про наявність заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 66 000 грн. Після перерахунку заборгованості станом на 11.10.2018 року вона складає 26 780,09 грн.. На даний час позивач доглядає матір старечого віку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка вже близько 10 років потребує стороннього догляду, у зв`язку з цим позивач не може влаштуватися на роботу офіційно, а лише має тимчасовий підробіток.

Із 21 вересня 2018 року за його зверненням до управління соціального захисту йому була призначена соціальна допомога. Інших доходів, окрім даної державної допомоги, позивач не має, у зв`язку з чим він звернувся до суду та просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка станом на 11.10.2018 року складає 26 780,09 грн.

У судовому засіданні 16.07.2019 року позивач надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково зазначив, що проживає разом із матір`ю та цивільною дружиною, окрім неї має також старших сестер, які проживають окремо та працюють, хоча інколи допомагають йому піклуватися про матір. На даний час позивач офіційно не працевлаштований, отримує соціальну допомогу, розмір аліментів, які він сплачує, складає 1450 грн. Квартира, у якій позивач проживає, належить йому, у матері власного житла немає. Мати позивача не є інвалідом, але доказів на підтвердження хвороби та та стану здоров`я, через який вона не може сама себе обслуговувати, ОСОБА_1 надати не може.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримала та пояснила, що мати позивача є жінкою старечого віку, що передбачає потребу у сторонній допомозі. Заборгованість по аліментам виникла через те, що ОСОБА_1 не працює, а доглядає за матір`ю. Позивач не має можливості сплачувати борг, його ніколи не викликали до виконавчої служби з приводу заборгованості по сплаті аліментів і відповідачка також претензій не пред`являла. У сестер позивача є власні сім`ї та вони проживають окремо, а позивач проживає зі своєю матір`ю однією сім`єю. До Управління соціального захисту населення він звернувся з метою зарахування трудового стажу.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала та зазначила, що її сім`я має статус багатодітної, оскільки виховує 5 дітей. Двоє старших дітей від спільного шлюбу з позивачем, який тривалий час сплачував аліменти не у повному обсязі, тому й утворилася заборгованість по аліментах. Позивач просив її відмовитися від аліментів, однак вона не погодилася. Для утримання дітей потрібні кошти, а позивач, який є їхнім батьком, не піклується про їх утримання, навчання, виховання, тощо. Їй відомо, що мати позивача через похилий вік хворіє, однак вона може сама себе обслуговувати і не потребує сторонньої допомоги, також та за нею можуть доглядати і дві старших сестри позивача. ОСОБА_1 працює не офіційно, крім того він має дружину, яка також працює і має дохід.

Представник третьої особи Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.05.2004 року із ОСОБА_1 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання 2-х неповнолітніх на той час дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (а.с.5).

Із 2014 року у зв`язку з повноліттям доньки аліменти стягуються у розмірі 1/6 від усіх видів доходу на утримання сина ОСОБА_5 , 2002 року народження.

Станом на 30.04.2019 року заборгованість по аліментам становить 25 961,68 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком, виданою старшим державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області Мартиновою Н.В. (а.с.50-52).

Відповідно до Довідки №3127/1 від 16.10.2018 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Індустріальної районної у м.Дніпрі ради, ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу як фізична особа, яка надає соціальні послуги інваліду ІІ групи ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доказів встановлення ОСОБА_6 статусу інваліда ІІ групи позивач не надав та у судовому засіданні підтвердив, що вона такого статусу не має.

Позивач офіційно не працевлаштований та проживає разом зі своєю матір`ю, що не спростовано сторонами.

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 195 заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд звертає увагу, що позивач має обов`язок, передбачений законодавством та моральними засадами, утримувати та піклуватися про свою матір, однак вказаний обов`язок не може бути підставою для його звільнення від обов`язку утримувати дітей. Суд критично ставиться по пояснень позивача з приводу того, що його матір постійно потребує стороннього догляду, у зв`язку з чим він не може влаштуватися на роботу, оскільки доказів, які б свідчили, що його мати є інвалідом та потребує сторонньої допомоги, позивач не надав. Окрім цього, позивач має двох старших сестер, які також мають обов`язок доглядати за матір`ю через її старечий вік чи стан здоров`я. Позивач звернувся до управління соціального захисту за отриманням допомоги тільки у вересні 2018 року, та, як зазначила його представник, з метою зарахування трудового стажу.

Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності будь-яких передбачених частиною другою статті 197 СК України обставин, що мають істотне значення та могли б слугувати підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 180,181, 182, 197 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3 , третя особа Індустріальний відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.07.2019 року.

Суддя: