Справа №6-175/74/19
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Савчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2011 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 2 719 221 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 2 721 041 грн. 54 коп.

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, посилаючись на те, що до теперішнього часу вказане рішення не виконано, оскільки строк пред`явлення до виконання рішення суду був пропущений з поважних причин та причин незалежних від стягувача.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що, на думку суду, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши надані докази та матеріали архівної цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 2 719 221 грн. 54 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнуто 2 721 041 грн. 54 коп.

Нормами Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент видачі виконавчих листів, установлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року набрало законної сили 27 лютого 2012 року, а відтак строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчується 27 лютого 2013 року.

Згідно заяви, 21 жовтня 2013 року (вх.№13343) представник ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з заявою про видачу рішення та виконавчого листа, які буди отримані 31 жовтня 2013 року.

Стягувач звернувся до Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою від 29 листопада 2013 року про примусове виконання заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року (а.с.91-92).

13 січня 2014 року державним виконавцем Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Грековим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 30 січня 2014 року відмовлено у відриті виконавчого провадження на підставі ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що виконавчий документ подано з пропущенням встановленого строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання(а.с.107).

Листом від 31 жовтня 2014 року №29760/10 Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області повідомив стягувача, що на виконанні відділу відсутнє виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 , а виконавчий документ направлено разом з постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження на адресу стягувача.

25 листопада 2014 року стягував звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його стратою при пересилці поштою.

05 грудня 2014 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа задоволено(а.с.97).

13 вересня 2018 року постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

22.10.2018 року ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа задоволено(а.с.97).

22 січня 2019 року постановою Дніпровського апеляційного суду, ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2018 року скасовано, в задоволені заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено(а.с.256-258).

Одже, як вбачається з матеріалів справи, заявник, як стягувач у виконавчому провадженні, своєчасно вчиняв процесуальні дії щодо звернення до суду із відповідними заявами про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення процесуального строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зважаючи на наведене, на час зварення банку до суду в листопаді 2014 року із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, строк пред`явлення його до виконання ще не був вичерпаний, про що, наголосив Дніпровського апеляційного суду в ухвалі від 22 січня 2019 року. В той же час з матеріалів справи вбачається, що такий дублікат виконавчого листа фактично було отримано банком вже після сплину строку пред`явлення його до виконання, що обумовлює наявність достатніх підстав для поновлення такого строку.

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Метою застосування ст. 433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що виконавчий лист по справі було отримано представником позивача лише 31 жовтня 2013 року, що зробило неможливим його вчасне пред`явлення до виконання, однак вини чи недбалості заявника у цьому не вбачається.

За наведених обставин, заявник, як стягувач, був позбавлений можливості вчасно звернути ухвалене судом рішення до виконання у визначені законом строки.

Окрім того, як убачається з матеріалів справи, боржником самостійно рішення суду не виконується, а пропущення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не дає можливості ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернутися до органів державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Таким чином, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У пілотному рішенні у справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Ураховуючи наведені обставини, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про обґрунтованість поважності наведених в заяві стягувача причин пропуску процесуального строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, так як непред`явлення виконавчого документу повторно до виконання позбавляє стягувача захисту своїх порушених прав.

Керуючись ст.433 ЦПК України,суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1431/11, виданого 31.10.2013 року по цивільній справі №2-1431/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором до 17.08.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О.Ребров