Справа № 462/44/17 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2510/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Куцика І.Б.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

в січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ЛКП «Залізничтеплоенерго» про припинення правовідносин з центрального теплопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» квартири АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позову покликався на те, що до 2016 року мешканці квартири АДРЕСА_1 , а саме, він та третя особа ОСОБА_3 , користувались послугами централізованого теплопостачання. У січні 2016 року, на підставі розпорядження Залізничної РА ЛМР «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 » від 24.10.2006 року за №1643 вказана квартира була від`єднана від системи централізованого теплопостачання. Водночас відповідач продовжує нараховувати оплату за центральне теплопостачання, хоча такі послуги не надає, оскільки мешканцями квартири на підставі робочого проекту влаштовано у квартирі індивідуальне опалення взамін центрального, правовідносини з центрального постачання відповідачем теплової енергії до цієї квартири фактично припинились. Позивач вказує на те, що від`єднання квартири від системи центрального теплопостачання було фактично погоджено з відповідними спеціалістами відповідача 28.01.2016 року, що підтверджується робочим проектом. Просив суд припинити правовідносини з центрального теплопостачання Львівським комунальним підприємством «Залізничнетеплоенерго» квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 жовтня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам у справі, які були надані позивачем для підтвердження заявлених ним позовних вимог. Зазначає, що відповідно до п.п. 2.6., 2.7. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, при відмові споживачів від централізованого теплопостачання по закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п. 2.6). Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання (п. 2.7).

Водночас, ні Порядок, ні інше чинне законодавство не визначають конкретних осіб, відповідальних за підготовку та складання проекту акта, визначеного п. 2.6. Порядку, у зв`язку з чим на підставі розпорядження Залізничної РА ЛМР «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 » від 24.10.2006 року за №1643 за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ЖП «Сигнівка», ЛКП «ЗТЕ» і ВАТ «Львівгаз» були вчинені дії щодо відключення квартири від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання та влаштування водяного опалення і з двофункційним газовим котлом парапетного типу на площі кухні з відводом продуктів згоряння через отвір в зовнішній стіні.Вказує, що суд не зазначив мотивів відхилення поданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог. Враховуючи зазначене просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано порядку відключення квартири від централізованого теплопостачання, не складено акт про відключення квартири від мереж ЦО та ГВП та не подано такий на затвердження комісії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Залізничної районної адміністрації №1643 від 24.10.2006 року «Про затвердження висновку міжвідомчої комісії гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_1 » погоджено технічну можливість відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі центрального опалення і гарячого водопостачання та влаштування квартирного водяного опалення і гарячого водопостачання з двофункційним газовим котлом парапетного типу на площі кухні з відводом згоряння через отвір в зовнішній стіні. Зобов`язано гр. ОСОБА_3 , гр. ОСОБА_1 на протязі 6-ти місяців з дня прийняття даного розпорядження розробити через ліцензовану організацію проект на влаштування індивідуального теплопостачання квартири згідно з технічними умовами ЛКП "Залізничнетеплоенерго" і проект на влаштування квартирного водяного опалення і гарячого водопостачання з двофункційним газовим котлом парапетного типу згідно з технічними умовами ВАТ "Львівгаз". Проекти погодити з ЛКП „Сигнівка", ЛКП "Залізничнетеплоенерго" і ВАТ "Львівгаз". Напротязі 1-го року з дня прийняття даного розпорядження здати переобладнану систему опалення та газове обладнання квартири в експлуатацію у встановленому порядку.

Судом також встановлено, що після отримання 24.10.2006 року дозволу на розробку проекту на відключення від централізованого опалення, фактично від`єднання батарей в квартирі АДРЕСА_1 від системи центрального опалення методом зварювання відбулося 06.10.2015 року.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 року.

Згідно з п.25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Виходячи зі змісту п.24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води не є абсолютним, воно можливо за умови дотримання певного порядку.

Згідно п.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - Порядок) при відмові споживачів від централізованого теплопостачання для вирішення питання відключення житлового будинку /будинків/ від мереж централізованого опалення його власник /власники/ повинен /повинні/ звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник /власники/ будинку зазначає причини відключення.

У п.п.2.2, 2.2.1 вказаного Порядку зазначено, що комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї.

Згідно п. 2.3.1 Порядку проект індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Відповідно до п. 2.4.2 Порядку проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж.

У п.2.5 Порядку передбачено, що відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача /орендаря/ квартири /нежитлового приміщення/ або уповноваженої ними особи.

Відповідно до п.п.2.6, 2.7 Порядку по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Враховуючи вищенаведене, єдиною підставою для перегляд умов договору, припинення правовідносин з централізованого теплопостачання, є акт про відключення квартири (будинку) від мереж ЦО, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, а при відсутності затвердженого компетентним органом акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури, є самовільним.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачами не в повній мірі дотримано передбаченої законом процедури щодо від`єднання квартири позивачів від централізованого опалення.

А саме, акт про відключення квартири від мереж центрального теплопостачання не складався, такий на затвердження міжвідомчої комісії не подавався, а тому сторони не переглядали умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, безпідставно не взяв до уваги те, що позивачі у встановленому законом порядку погодили відповідними службами робочий проект влаштування індивідуального опалення взамін центрального в квартирі АДРЕСА_2 , погодження яких передбачено розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації від 24.10.2006 року №1643.

Такі доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 , оскільки підставою для припинення правовідносин з центрального теплопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» квартири АДРЕСА_1 , є акт про відключення квартири (будинку) від мереж ЦО, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Однак у матеріалах справи такий акт відсутній, і такий позивачем, на підтвердження позовних вимог, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, ним не подавався.

Слід зазначити, що наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, заборонено відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку, і таке відключення є можливим лише у всіх квартирах житлового будинку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року №1268 внесено зміни до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в розділі «Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача», а саме: виключено можливість відключення окремих квартир багатоквартирних будинків від централізованих мереж, передбачено можливість відключення від централізованих мереж всього багатоквартирного будинку з ініціативи всіх споживачів.

На підставі вищезазначеного чинного законодавства, відповідач правомірно посилається на передбачену чинним законодавством процедуру відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, відповідно до якої за результатами робіт по відключенню обов`язково повинен складатися акт, який підлягає затвердженню відповідною комісією і тільки це є єдиною підставою припинення між сторонами правовідносин з централізованого теплопостачання, припинення нарахувань за надання послуг по теплопостачанню.

У зв`язку з тим, що позивачами не в повній мірі було дотримано процедуру відключення квартири АДРЕСА_1 від мереж централізованого теплопостачання, за відсутності акту про відключення квартири (будинку) від мереж ЦО, затвердженого постійно діючою міжвідомчою комісією з питань відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову в задоволенні позову, а погодження відповідними службами робочого проекту влаштування індивідуального опалення взамін центрального в квартирі АДРЕСА_2 , погодження яких передбачено розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації від 24.10.2006 року №1643, не є достатньою підставою для припинення правовідносин з центрального теплопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» квартири АДРЕСА_1 .

Єропейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.08.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.