провадження № 22-ц/824/9143/2019 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 серпня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року про зупинення провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годзя Євгена Івановича, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою та просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годзя Є.І.; скасувати постанову головного державного виконавця Годзя Є.І. про відкриття виконавчого провадження від 01 серпня 2017 року ВП № 54401169; скасувати постанову про арешт майна боржника від 02 серпня 2017 року; зобов`язати головного державного виконавця Годзя Є.І. повернути виконавчий документ без виконання до Дарницького районного суду міста Києва та виключити відомості про боржника ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року зупинено провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годзя Євгена Івановича до ухвалення рішення судом касаційної інстанції по цивільній справі № 753/15214/16.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що скарга на рішення, дії (бездіяльність) державного виконавця розглядається за розділом VII ЦПК України судовий контроль за виконанням судових рішень. Рішення судів, постанови державного виконавця, витребувані судом матеріали виконавчого провадження дозволяють встановити порушення державного виконавця в судовому засіданні і прийняти рішення про поновлення порушеного права заявника. Оскаржувана ухвала суперечить ст. 2 ЦПК України та перешкоджає доступу до правосуддя учасника судового процесу. Дарницьким судом міста Києва також розглядається інша скарга на дії державного виконавця, і суд не знайшов підстав для зупинення провадження по справі. ОСОБА_1 посилається на рішення Європейського суду з прав людини, в яких звертається увага на необхідність дотримання принципу правової визначеності. З моменту подачі скарги минув один рік та сім місяців. Такі дії суперечать ст. 2 ЦПК України та сприяють вчиненню протиправних дій державним виконавцем. Зупинення провадження у справі є порушенням права скаржника на звернення до суду за захистом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про зупинення провадження у справі, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Разом з тим, суд повинен враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з вимогами ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року (провадження № 61-19434св18).

Підставою для зупинення провадження у даній справі став факт розгляду судом касаційної інстанції справи № 753/15214/16 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ПрАТ «СК «Україна», Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортною пригодою.

Однак, зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції проігнорував той факт, що судове рішення у справі № 753/15214/16 набрало законної сили 23 травня 2017 року (а.с.68). Оскарження стороною судового рішення в касаційному порядку не скасовує набрання ним законної сили.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції фактично обмежив стороні доступ до правосуддя та без будь-яких підстав застосував п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суд порушив право скаржника на розумні строки розгляду справи, тобто, право, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Безпідставне зупинення провадження у справі суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 251, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2018 року скасувати та направити скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Годзя Євгена Івановича для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 серпня 2019 року.

Судді : Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.