Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6133/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у відкритті провадження у справі

05 серпня 2019 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Київ, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держспоживслужба), Національного банку України, Апарату виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації), Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг(Нацкомфінпослуг) про захист прав споживача, про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Київ, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держспоживслужба), Національного банку України, Апарату виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації), Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг(Нацкомфінпослуг) про захист прав споживача, про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В своїй позовній заяві просить суд :

1.визнати дії суб`єктів владних повноважень:

- 1) ігнорування, відмову у проведенні перевірки кредитної справи на підставі договору про надання споживчого кредиту, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів» гарантованої їй законодавством України, Головним управлінням Держспоживслужби у м. Київ, в особі начальника ОСОБА_2 , всупереч його функціональним обов`язкам, викладеним у Положенні про Головне Управління Держпродспоживслужби в м. Києві, Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року протиправними;

-2) невмотивовану відповідь-відмову у наданні дозволу Головному управлінню Держспоживслужба в м. Київ на проведення перевірки кредитної справи на підставі договору про надання споживчого кредиту, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», гарантованої їй законодавством України, директором Департаменту захисту споживачів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів ОСОБА_3 , безпідставну пере адресацію до інших організацій, всупереч Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року і функціональним обов`язкам, викладеним у Постанові Кабінету Міністрів № 667 від 02.09. 2015 року «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» та на офіційному сайті Держспоживслужби протиправними;

-3) безпідставну відмову в проведенні перевірки кредитної справи на підставі договору про надання споживчого кредиту, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», гарантованої їй законодавством України, Національним банком України в особі голови Смолія Якова Васильовича (всупереч того, що Національний банк України є банківським регулятором, має необмежені повноваження, видає нормативні акти (в тому числі «Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10 травня 2007 року № 168), слідкує, контролює, перевіряє їх виконання, для цього Національний банк України має відповідні Департаменти, повинен керуватися законодавством, на яке посилається на своєму офіційному сайті, в тому числі такими законами як Конституція України, Закон України «Про захист прав споживачів», Керівні принципи для захисту інтересів споживачів, прийняті Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року, Закон України «Про Національний банк України», Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закон України «Про банки і банківську діяльність» та ін.) протиправними;

- 4) невмотивовану відповідь - відмову у проведенні перевірки кредитної справи на підставі договору про надання споживчого кредиту, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», гарантованої їй законодавством України, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) всупереч Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року і функціональним обов`язкам, згідно з якими Київська міська державна адміністрація зобов`язана захищати права споживачів, протиправними;

- 5) бездіяльність, виражену в невмотивованій відповіді - відмові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг в проведенні перевірки кредитної справи на підставі договору про надання споживчого кредиту, укладеного з ПАТ «Укрсиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», гарантованої їй законодавством України та безпідставна пере адресація до іншої організації, при цьому однобоко використовуючи законодавство України, не враховуючи, як мінімум. п.6 Указу Президента України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №1070/2011 від 23.11.2011 року, ст. 27 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», які підкреслюють повноваження, обов`язки національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, пов`язані з належним контролем за дотриманням норм Закону України «Про захист прав споживачів» фінансовими установами, протиправними.

2. Зобов`язати вчинити певні дії:

-1) зобов`язати Головне Управління Держпродспоживслужби в м. Київ в особі начальника Рубана Олега ОСОБА_4 здійснити перевірку кредитної справи № 273 за кредитним договором № 0 від 27 жовтня 2006 року, укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», згідно відповідної заяви.

-2) зобов`язати Департамент захисту споживачів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в особі директора Квасніцького Олексія Олексійовича надати дозвіл Головному Управлінню Держпродспоживслужби в м. Київ на проведення перевірки кредитної справи № 273 за кредитним договором № 0 від 27 жовтня 2006 року, укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», згідно відповідної заяви.

-3) зобов`язати Національний банк України в особі Голови здійснити перевірку кредитної справи № 273 за кредитним договором № 0 від 27 жовтня 2006 року, укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», згідно відповідної заяви.

-4) зобов`язати Київську міську державну адміністрацію здійснити перевірку кредитної справи № 273 за кредитним договором № 0 від 27 жовтня 2006 року, укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», згідно відповідної заяви.

-5) зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг здійснити перевірку кредитної справи № 273 за кредитним договором № 0 від 27 жовтня 2006 року, укладеного ОСОБА_1 з ПАТ «УкрСиббанк», на відповідність Закону України «Про захист прав споживачів», згідно відповідної заяви.

Відповідно до ч.3ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають в порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається зі змісту позову позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» про захист права споживача про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В позовній заяві ОСОБА_1 до Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Київ, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів(Держспоживслужба), Національного банку України, Апарату виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації), Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) про захист прав споживача, про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - зазначено, що спірні відносини є приватноправовими та поширюються лише на юрисдикцію цивільних судів, договірні правовідносини споживчого кредитування поширюються лише на юрисдикцію цивільних судів.

Вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що предметом позову у даній справі є визнання дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

А тому, вважаю, що з огляду на вказаний предмет спору та суб`єктний склад сторін, дана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено основні права громадян як споживачів, а саме це права споживачів на належну якість продукції та обслуговування; на безпеку продукції; на необхідну достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника; на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяною небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством; на обмін товару неналежної якості.

Позов є таким, що пов`язаний з порушенням права, коли право стягнення коштів передбачено положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого у позовній заяві має бути викладено, яке саме право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; способи захисту, яких суд може вжити, тощо.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві кредитної послуги. Зокрема, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають зобов`язальні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись.

Так, місцевим загальним судам як адміністративним судам предметно підсудні справи перелік яких визначений частиною 1 статті 20 КАС України, а саме: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Вважаю, що позивачкою було допущено помилку при визначенні характеру правовідносин приватноправовими, оскільки дані правовідносини являються публічно правовими.

Відповідно до ст.4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір це спір, у якому:хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно з приписами ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.3ст19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватноправовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до приписів ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень, яка допущена стосовно конкретної фізичної особи вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що предметом позову у даній справі є визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а тому, враховуючи суб`єктивний склад учасників даного спору та характер спірних правовідносин, що виникли між цими учасниками, вважаю, що дана справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Вважаю ,що вказаний спір предметно не підсудний Придніпровському районному суду м. Черкаси ,а порушення правил юрисдикції адміністративних судів є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п.1ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з обставин, викладених вище, подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження в справі має бути відмовлено.

Враховуючи наведене та керуючись п.1ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держпродспоживслужби в м. Київ, Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів(Держспоживслужба), Національного банку України, Апарату виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації), Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг(Нацкомфінпослуг) про захист прав споживача, про визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити, позивачці, що вказані вимоги розглядаються в порядку адміністративного судочинства Окружним адміністративним судом за вибором позивача.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 05 серпня 2019 року

Суддя: О. Г. Казидуб