05 серпня 2019 року м.Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Коваленка П.Л., за участю секретаря судового засідання Баздирь О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Токмак в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Представник ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» Василенко К.Ю. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини відповідача ОСОБА_1 в сумі 44 212,58 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлена належним чином відповідно до вимог ЦПК України, неявка сторони позивача не перешкоджає вирішенню спору. З урахуванням положень ч.3, 5 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача.
Відповідач на розгляд справи в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи в судовому засіданні повідомлений належним чином відповідно до вимог ЦПК України, відзив на позов не надав. З урахуванням положень ч.4 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.3 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Суб'єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі, що визначено ст.4 Закону №1961-IV.
Страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а страховиками - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування» (п.1.1, 1.2 ст.1 Закону №1961-IV).
15.11.2016 між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за №111243а6е, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб «Toyota Carolla», реєстраційний № НОМЕР_1 .
12.05.2017 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля RENAULT KANG00, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Carolla», реєстраційний № НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 11.08.2017, винним у вказаній ДТП визнаний відповідач, так як порушив п.п.2.3.б, 2.9а, 10.1 ПДР України. Постанова набрала законної сили 22.08.2017, що підтверджується копією постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 11.08.2017, справа №328/1656/17.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до звіту №129, складеному 23.05.2017 спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_3 , вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Toyota Carolla», реєстраційний № НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження, з урахуванням ПДВ на запчастини складає 303327,60 грн.
Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту №АХА2210927 від 06.06.2017 та умов договору страхування №111243а6е від 15.11.2016, розмір страхового відшкодування склав 143 212,58 грн., яке позивачем було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на підставі заяви ОСОБА_2 .
Позивач звернувся до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з заявою про виплату страхового відшкодування. 12.01.2018 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 99 000 гривень в межах ліміту по полісусерії АК №6145232 за вирахуванням франшизи.
В зв`язку з чим сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову, склала 44 212,58 грн.
З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 01.10.2018 направлена претензія за вих.№СУ/005151/4-3, яка залишилася без задоволення, що підтверджується копією претензії про регресні вимоги від 01.10.2018 та копією фіскального чеку ПАТ «Укрпошта».
Згідно зі ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, що її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.
Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням).
Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
До ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Toyota Carolla», реєстраційний № НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка мала місце 12.05.2017.
Відповідно до ст.22 Закону України від 01.07.2004 №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
В зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 44 212,58 гривень.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
При таких обставинах суд вважає вимоги позивача доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригод у вище зазначеному розмірі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 921,00 гривня.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 44 212,58 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, передбаченому ЦПК України.
Заочне може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення складено 05.08.2019.

Суддя: