КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року місто Київ.

Справа 753/643/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11481/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Рубан С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року (у складі судді Трусова Т.О., повний текст рішення складено 05 квітня 2019 року)

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

31.12.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментних зобов`язань ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , визначених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.10.2017, з 1500 грн. до 5220,83 грн.

Позов обґрунтований такими обставинами. В результаті економічної кризи в Україні, стрімкого зростання цін на сьогоднішній день позивач несе набагато більші витрати на утримання дитини, ніж встановлені рішенням суду. Дочка почала навчання в школі, що обумовило зростання витрат. Дочка є вкрай хворобливою дитиною, тому витрати на лікування займають величезну частку витрат. Позивач зверталась до відповідача із проханням додаткового фінансування на дочку, проте він проігнорував прохання та взагалі перестав сплачувати будь-які аліменти. На даний час позивач несе витрати на утримання дочки, а саме: витрати на харчування, витрати до фонду школи, витрати на фонд класу, витрати на забезпечення шкільним навчальним матеріалом, дитячі шкільні екскурсії, витрати на ліки, витрати на одяг, витрати на підтримання лікування вад слуху, витрати на оздоровлення, витрати на засоби дитячої гігієни, витрати на поточний відпочинок дитини, витрати на додаткові навчальні заняття загальний місячний розмір яких становить 10441,65 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, 08 липня 2019 року позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повіному обсязі.

В апеляційній скарзі, зазначає, що відповідач приховує свій реальний дохід, надаючи суду довідки про заробітню плату, яка майже вдвічі менша за встановлений державою мініму . Згідно до ст. 8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року мінімальна заробітня плата в Україні становить - 4173 грн.

Вказує, що дитина проживає з матір`ю, навчається в школі, окрім того донька є хворобливою, тому витрати на лікування займають більшу частку витрат. Оскільки обов`язок матеріально забезпечення дитини є спільним та рівним, аліменти повинні бути визначені в розмірі 50% від загальної суми витрат на утримання дитини, що становить 10441 грн. 65к. тобто в розмірі 5220 грн. 83 к. щомісячно.

Скарга також містить доводи про ухвалення рішення всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів ухвалила розглядати справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд виходив з того, що позивач не довела наявність обставин, які визначені законом, як підстава для зміни розміру аліментів, які раніше були присуджені судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, так як вони в повній мірі відповідають встанволеним обставинам та вимогам закону.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2017 року присуджено до стягнення з ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини сторін аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що з часу присудження розміру аліментів, який позивач просила змінити до моменту звернення до суду - 09 січня 2019 року, минуло трохи більше року.

Доводи позивача зводяться до того, що внаслідок знецінення гривні, відвідування дитиною школи, захворювань дитини позивач витрачає на утримання дочки щомісячно більше 10 000 грн. Половину з цих коштів має сплачувати відповідач, оскільки їх обов`язки, щодо утримання дитини є рівними.

Суд вірно виходив з того, що СК України не визначено таку підставу для зміни розміру аліментів, як знецінення гривні, оскільки відповідно до ст. 184 СК України, розмір аліментів присуджений у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону.

Стосовно посилань відповідача на те, що дитина часто хворіє, а також відвідує додаткові заняття з хореографії, також не можуть бути підставою для зміни розміру аліментів, оскільки ст. 185 СК України передбачено обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину.

Відповідно позивач має право на звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її хворобою, розвитком особливих здібностей.

Доводи скарги про те, що відповідач приховує свої доходи є недоведеним.

Посилання позивача на те, що розмір мінімальної заробітної плати в державі є більшим ніж дохід, що вказаний в довідці відповідача, не свідчать про те, що позивач довела обставини, які могли б бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Фактично зміст позовних вимог зводиться до перегляду рішення суду про стягнення аліментів, а не до наявності обставин, визначених Законом для зміни розміру, раніше присуджених аліментів.

Посилання позивача на те, що дитина пішла в школу, а тому її витрати збільшились, є недоведеними, оскільки суду не надано доводів та доказів зміни витрат, порівняно з часом присудження аліментів.

Крім того, апеляційним судом враховується, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить з липня 2019 року - 2118 грн, відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік.

З врахуванням того, що відповідач сплачує аліменти в сумі 1500 грн. щомісячно, та враховуючи рівність покладеного обов`язку на обох батьків, на утримання дитини має витрачатись щомісячно 3 000 грн.

Суд вірно оцінив надані позивачем квитанції, та дійшов вірного висновку, що вони не доводять небхідних витрат в сумі, що перевищує 10 000 грн. щомісячно, та не доводять, що на дитину обов`язкові необхідні витрати складають суму більшу ніж 3000 грн. на місяць.

Суду в переважній більшості були надані квитанції понесення витрат на лікування, проте, як вже зазначалось вище, такі витрати є додатковими витратами, які можуть бути стягнуті з відповідача в порядку ст. 185 СК України.

Суд також вірно врахував, що розмір доходів відповідача, який підтверджений офіційною довідкою становить близько 2500 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України суд не обмежується розміром доходу платника аліментів у разі встанволення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток, і щодо яких таким платником не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За матеріалами даної справи судом такі витрати не встановлені, а тому суд вірно врахував докази з приводу доходу відповідача.

Доводи скарги про ухвалення рішення всупереч інтересів дитини також є необгрунтованими, оскільки як вже зазначалось вище, позивач не вірно обрала спосіб захисту прав дитини щодо стягнення з батька додаткових витрат на лікування дитини та на розвиток її особливих здібностей.

Інші доводи скарги, на правильність ухваленого рішення не впливають. Суд ухвалів рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції.

Оскільки позивач була звільненна від сплати судового збору, вказані судові витрати компенсуються за рахунок держави. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 серпня 2019 року.

Головуючий О.В.Желепа

Судді: О.Ф. Лапчевська С.М. Рубан