РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року Київський районний суд м. Харкова
у складі головуючого: судді Чередник В.Є.,
за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.
04.02.2019 р. з Московського районного суду м.Харкова до Київського районного суду м.Харкова надійшла вказана цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 , в якій позивач просить виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідному актовому запису №2175 від 26.07.2017 р., внесеному Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відомості про ОСОБА_1 , громадянина України, як про батька дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він та відповідачка певний час проживали разом без реєстрації шлюбу. Коли позивач з відповідачкою зустрілися та почали спілкуватися, зустрічатися, позивач дізнався, що ОСОБА_2 вагітна.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідачки народилася дитина ОСОБА_3 , про що 26.07.2017 р. зроблено відповідний актовий запис № 2175. При цьому позивач повністю розумів, що він не є біологічним батьком дитини та ним не підписувалися будь-які документи про визнання батьківства.
Позивач просить суд виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 відомості про нього, як про батька дитини, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 03.12.2018 р. позовну заяву передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
28.02.2019 р. до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначила про те, що між нею та позивачем деякий час були романтичні стосунки, вони проживали однією сім`єю та планували дитину, але у лютому 2017 року, коли відповідачка була вагітною, позивач покинув її без пояснення причини, але вони продовжували спілкуватися та позивач знав та розумів, що дитини є їх спільною (а.с.28-29).
01.04.2019 р. представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в кому зазначив про те, що позивач та відповідач не мали тривалих стосунків, не проживали однією сім`єю, а також спільних дітей не планували. Будь-яких заяв про реєстрацію позивача як батька дитини або про визнання батьківства останній до органів реєстрації актів цивільного стану не писав, рішення суду щодо визнання батьківства не ухвалювалося (а.с.46).
Ухвалою суду від 27.05.2019 р. задоволено клопотання представника позивача та витребувано у Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області копію актового запису про народження №2175 від 26 липня 2017 року та копію заяви матері та батька про визнання батьківства щодо дитини ОСОБА_3
Витребувані, згідно вказаної ухвали суду, документи надійшли на адресу суду 23.07.2019 р.
Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Шевцов О.А. подав клопотання, в якому просив подальший розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника, а також зазначив про підтримання позивачем позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.
У підготовче засідання відповідач та її представник на з`явилися, 07.08.2019 р. до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вона вказала, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу без її участі та без участі її представника - адвоката Дядейка О.О.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце підготовчого засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести розгляд справи.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Положенням ст..206 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 26.07.2017 року Харківським міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №2175 і підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 26.07.2017 р. Харківським міський відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.7).
Вказані дані також підтверджуються наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів копією актового запису про народження №2175 від 26.07.2017 р.
Відповідності до положень ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Згідно з п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка,котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним за подачу позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Виключити з актового запису № 2175 від 26 липня 2017 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненому Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, запис про батька дитини - ОСОБА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 16.08.2019 р.

Суддя Чередник В.Є.