Справа № 202/2593/19
Провадження № 2-з/202/75/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

2 серпня 2019 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Дівіндір Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , 2006 року народження, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, про забезпечення позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання іпотечного договору недійсним, скасування державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_7 звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська з вищевказаним позовом, у якому просила витребувати у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та передати їй домоволодіння АДРЕСА_1 , визнати недійсним іпотечний договір від 21 листопада 2018 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. за реєстровим № 4540; скасувати державну реєстрацію іпотеки, державну реєстрацію обтяжень в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та заборону на нерухоме майно в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що накладена 21 листопада 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А. за реєстровим № 44165471 на підставі іпотечного договору за реєстровим № 4540 від 21.11.2018 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2019 року за заявою ОСОБА_7 судом було вжито заходи забезпечення позову, а саме заборонено відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та іншим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані із відчуженням та розпорядженням (переоформленням права власності та державною реєстрацією прав) домоволодінням АДРЕСА_1 .

Ухвалою цього ж суду від 25 липня 2019 року у зв`язку зі смертю позивача залучено до участі у справі як правонаступника позивача малолітніх ОСОБА_2 , 2006 року народження, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, в особі їх законного представника - батька ОСОБА_1 .

Крім цього, ухвалою суду від 25 липня 2019 року провадження у справі зупинено до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

29 липня 2019 року від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій від просить до набрання законної сили рішенням суду у справі накласти арешт на нерухоме майно - домоволодіння № 116-Б загальною площею 201,2 кв.м., житловою площею 24,5 кв .м. , що розташоване по АДРЕСА_1 , а також заборонити державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які дії по внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів стосовно державної реєстрації змін щодо відчуження та розпорядження (переоформлення права власності та державної реєстрації прав) вказаним домоволодінням.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ухвала суду про забезпечення позову не була пред`явлена ОСОБА_7 за життя до виконання, в той час як існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки відповідачі мають можливість звернути стягнення чи іншим чином розпорядитися спірним домоволодінням.

Згідно з частиною 1 статті 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання тощо. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд з`ясовує наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, співмірність заявленого виду забезпечення позову із позовними вимогами, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасником судового процесу, розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову.

В своїй заяві ОСОБА_1 ставить питання про застосування декількох заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на домоволодіння № 116-Б загальною площею 201,2 кв . м, житловою площею 24,5 кв. м. , розташоване по АДРЕСА_1 , та заборону державним реєстраторам та/або будь-яким іншим реєстраторам здійснювати будь-які дії по внесенню записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно здійснення державної реєстрації змін щодо відчуження та розпорядження (переоформлення права власності та державної реєстрації прав) вказаним домоволодінням.

Між тим, заявляючи вимоги про накладення арешту на спірне домоволодіння, позивач належним чином не мотивував необхідність застосування саме такого заходу забезпечення позову.

Суд враховує, що ухвала суду про накладення арешту на майно (грошові кошти) відповідача виконується державним виконавцем в порядку, визначеному статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», якою регулюються питання застосування арешту, має назву «Арешт і вилучення майна (коштів) боржника». Аналіз змісту вказаної статті дає підстави стверджувати, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. При цьому арешт може стосуватися як заборони розпоряджатися майном, так й заборони користуватися ним.

Отже, зазначений закон розмежовує такі процесуальні дії, як накладення арешту на майно і оголошення заборони на його відчуження, а також проведення опису і арешту майна.

Тобто при застосуванні такого виду (способу) забезпечення позову, як накладення арешту на майно (п. 1 частини першої статті 150 ЦПК України) потрібно конкретизувати його дію: опис, вилучення і передача на зберігання іншій особі або заборона на відчуження.

В заяві про забезпечення позову не доведено необхідність проводити опис спірного домоволодіння та обмежувати право власника у володінні та користуванні належним йому майном.

Тому суд, з огляду на наявний спір щодо нерухомого майна, а також реальну можливість відповідачів відчужити дане майно або іншим чином розпорядитися ним до розгляду справи по суті, що ускладнить поновлення порушених прав у випадку задоволення позову, зокрема в частині витребування майна, вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково і забезпечити позов шляхом заборони державним реєстраторам (суб`єктам державної реєстрації), у тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які дії по внесенню записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно здійснення державної реєстрації змін щодо відчуження та розпорядження (переоформлення права власності та державної реєстрації прав) домоволодінням № 116-Б загальною площею 201,2 кв.м, житловою площею 24,5 кв.м. , розташоване по АДРЕСА_1 .

На переконання суду, така заборона не дозволить власнику чи іншим особам відчужити чи іншим чином розпорядитися спірним майном до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , 2006 року народження, та ОСОБА_3 , 2007 року народження, про забезпечення позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Перфілова Олена Анатоліївна, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання іпотечного договору недійсним, скасування державної реєстрації задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам (суб`єктам державної реєстрації), у тому числі нотаріусам, здійснювати будь-які дії по внесенню записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно здійснення державної реєстрації змін щодо відчуження та розпорядження (переоформлення права власності та державної реєстрації прав) домоволодінням № 116-Б загальною площею 201,2 кв.м, житловою площею 24,5 кв.м. , розташоване по АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

- ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.Ю.Марченко