н/п 4-с/490/22/2019 Справа № 467/886/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

іменем України

20 червня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Кваша С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати дії державного виконавця Заводського ВДВС МГТУЮ у Миколаївській області неправомірними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56288569 від 14.05.2018 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ "ПриватБанк".

Представник скаржника надав суду заяву, в якій просив суд слухати скаргу у його відсутність, вимоги скарги підтримує в повному обсязі та просить їх їх задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти скарги не надав.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлене наступне.

Рішенням (заочне) Центрального районного суду м.Миколаєва від 17.11.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №NKIPGL04040027 від 26.07.2007 р. у розмірі 46263,36 дол. США, що в гривневому еквівалені становить 1 007 153,35 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 42730,10 дол. США (що в гривневому еквіваленті становить 930 234,28 грн.), заборгованість по процентам за користування кредитом становить 3121,38 дол. США (що в гривневому еквіваленті становить67 952,44 грн), пеню у розмірі 411,88 дол. США (що в гривневому еквіваленті становить 8966,03 грн).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованісті за кредитним договором № NKIPGL04040027 від 26.07.2007 р. у розмірі 1000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Центральним районним судом м. Миколаєва було видано відповідні виконавчі листи.

Ухвалою суду від 09.10.2018 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення від 17.11.2017 по цивільній справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без задоволення.

14.05.2018 року Державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ відкрито виконавче провадження №56288569 на підставі виконавчого листа №467/886815ц виданого 12.01.2018 р. Центральним районним судом м. Миколаєва.

В силу ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4,5 ЦПК України кожен може звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та свобод у спосіб, передбачений законом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права , суд розглядає справим відповідно до Конституції України, законів України , міднародних договорів, згода на обовязковістиь яких надана Верховною Радою України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобож 1950 року і протоколи до неї, та практику Європейского суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобовязалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невідємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи. Так як у разі невиконання рішення концепція «захисту прав судом» не працює. Суд зазначив, що право за судовий захист, яке гарантується статтею 6§1 може стати недіючим, якщо національне законодавство держави-учасниці Конвенції дозволяє, щоб остаточне обовязкове судове рішення залишалось не виконуваним на шкоду однієї із сторін. Доступ до суду також охоплює можливість виконання судового рішення без необґрунтованих затримок. На виконавчі процедури може впливати складність виконавчих процедур, поведінка особи-стягувача, поведінка компетентних державних органів та обсяг призначеної до стягнення суми (майна).

Євросуд зазначив, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Також Суд зазначив, що обовязком держави є нагляд за виконанням рішень проти державних органів (таким виконанням, якого потребує Конвенція без необґрунтованих затримок).Держава не має посилатись на відсутність коштів, коли йде мова про виконання рішення проти державного органу.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України".

Абзацом 2 ч.1 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження", приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже відкриття виконавчого провадження в Заводському відділі ДВС, є безпідствавним та таким, що порушує ЗУ "Про виконавче провадження".

Оскаржувана Постанова від 14.05.2018 року підлягає скасуванню, відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання рішення суду.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 447-452 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області- задовольнити .

Скасувати Постанову державного виконавця Заводського Відділу МГТУЮ у Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження №56288569 від 14.05.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання сторонами повного тексту ухвали до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Гуденко О.А.