"22" липня 2019 р. Справа № 489/1162/19
Провадження №2/489/1136/19
УХВАЛА

22 липня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань Середою А.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурія Світлана Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування, визнання частки у спільній власності та зміни часток співвласників та перерозподіл спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м.Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурія Світлана Анатоліївна про визнання права власності в порядку спадкування, визнання частки у спільній власності та зміни часток співвласників та перерозподіл спадкового майна.

10 липня 2019 року від відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження у справі в порядку п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки існує рішення з тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

, яке вона підтримала у судовому засіданні.

Позивач та її представник заперечували проти задоволення клопотання з підстав того, що предмет та підстави дійсного позову є іншими ніж по справі на яку посилається відповідач.

Суд, вислухавши пояснення сторін дійшов наступного.

Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2)закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Судом оглянуто матеріали архівної цивільної справи №489/214/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали та зміну розміру ідеальних часток, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з якої вбачається вбачається що в січні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 , яким, після зміни позовних вимог, в остаточній редакції, просила визнати за нею право власності на будівельні матеріали гаражу літ. «О» по АДРЕСА_1 , вартість яких складає 300 262,00 грн.; змінити ідеальні частки співвласників вказаного житлового будинку у зв`язку з виконанням поліпшення, визнавши за ОСОБА_1 66/100 часток, за ОСОБА_4 - 34/100 частки.

21 вересня 2018 року рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва по цивільній справі №489/214/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали та зміну розміру ідеальних часток, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали та зміну розміру ідеальних часток відмовлено; в задоволенні позовних вимог третьої особи Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

14 листопада 2018 року постановою Миколаївського апеляційного суду, апеляційні скарги ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , а також Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишено без змін, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 вересня 2018 р. без змін.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Так, статтею 48 ЦПК України визначено, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

На рахунок спору між тими самими сторонами суд погоджується з таким твердженням відповідача.

Однак предметом дійсної цивільної справи №489/1162/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Друга Миколаївська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ласурія Світлана Анатоліївна, є декілька об`єднаних позовних вимог, які стосуються визначення часток у спільній сумісній власності, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору дарування від 02.06.2015 р., визнання недійсним договору дарування від 11.08.2015 р., перерозподілу спадкового майна в праві спільної сумісної власності, в той час як предметом розгляду справи №489/214/16-ц, з урахуванням зміни вимог, було визнання права власності на будівельні матеріали та зміна розміру ідеальних часток, що виключає тотожність предмету та підстав позовів.

Таким чином, враховуючи що суб`єктний склад сторін у справі той самий, однак підстави та предмет позовів не є тотожними, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України .

Керуючись ст. ст. 255, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева