Ухвала

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 398/2048/18

провадження № 61-13243ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлогосп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Комунального підприємства «Житлогосп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 березня 2013 року у справі № 5013/1392/12 Олександрійська міська рада була зобов`язана повернути викрадений на Відкритому акціонерному товаристві «Завод Агромаш» кран козловий КК-12,5 Асоціації «Українські виробники обладнання для СТО». Вказане рішення Олександрійська міська рада не виконала. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13 листопада 2013 року у справі № 912/1388/13, яке набрало законної сили, визнано за Асоціацією «Українські виробники обладнання для СТО» право власності на кран КК-12,5. В цей же день він уклав з Асоціацією «Українські виробники обладнання для СТО» договір купівлі крана КК-12,5. Проте рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради № 849 від 29 листопада 2013 року було затверджено перелік «аварійних металоконструкцій», на підставі якого кран КК-12,5 був порізаний та зданий в металобрухт. Кошти від здачі металоконструкцій в металобрухт були привласнені ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Факт незаконного вирізання крана КК-12,5 та здачі його в металобрухт встановлено в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0004182. Результати розслідування кримінального провадження № 0004182 йому не відомі, Олександрійським відділенням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області матеріали для ознайомлення не надаються. Вважає недоцільним захист своїх інтересів в межах кримінального провадження № 0004182, оскільки розслідування затягується та просив суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно 25 840,00 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_1 у липні 2019 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року у вищевказаній справі.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувану постанову скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування шкоди в розмірі 25 840,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Разом з тим, щодо посилання заявника на винесення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови з порушенням пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України, слід зазначити, що згідно з частиною третьою статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа розглядалась судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, що відповідає зазначеним статтям 7, 368, 369, 411 ЦПК України, та було передбачено ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року (відкрита для ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/81751271).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлогосп», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков