Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 335/5209/15-ц

провадження № 61-19018св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року у складі судді Соболєвої І. П. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Крилової О. В., Онищенко Е. А., Трофимової Д. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 08 травня 2015 року № НОМЕР_1, їй на праві спільної часткової власності належить 1/3 частини двокімнатної квартири

АДРЕСА_1 . Співвласниками зазначеної квартири є

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частини квартири кожному. Право спільної часткової власності ОСОБА_2 припинено внаслідок його продажу з аукціону у порядку та спосіб, встановлені законом.

У позивача виникли та існують перешкоди у користуванні та розпорядженні належною їй часткою нерухомого майна, оскільки ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , відмовляються надати їй комплект ключів від вхідних дверей до квартири та здійснюють перешкоди щодо вселення та вільного користування житлом, вона не має змоги належним чином обслуговувати санітарно-технічне приміщення, не має можливості провести його технічну інвентаризацію, обстежити, замінити, відремонтувати (у разі необхідності) перед опалювальним сезоном відповідні мережі водо- та тепло-, газо-, електро- постачання, після чого укласти відповідні договори з підприємствами, що надають послуги та не має можливості користуватися зазначеними послугами.

Також зазначає, що неможливість використання належного їй жилого приміщення змінили її життєві плани, що потягло за собою зайві витрати, а тому діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 5 000,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила усунути перешкоди у володінні та користуванні спільною частковою власністю - 1/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , вселити її, зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди у володінні та користуванні спільною частковою власністю - 1/3 частини квартири

АДРЕСА_1 . Крім того, стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у володінні та користуванні спільною частковою власністю - 1/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Вселено ОСОБА_1 у двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у володінні та користуванні спільною частковою власністю - 1/3 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення мотивоване тим, що позивач як співвласник спірної квартири, має право на володіння, користування та розпорядження належним їй майном і не може бути позбавлена чи обмежена в його здійсненні.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на цей час у суді розглядається позов ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, протоколу проведення електронних торгів недійсним, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, тому розгляд вимог ОСОБА_1 є передчасним, оскільки в залежності від розгляду позову ОСОБА_2 залежить, чи має право ОСОБА_1 захищати свої порушені права та чи взагалі вона має право на вселення до цього житла.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_2 .

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано вказану цивільну справу до Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого свідоцтва від 08 травня 2015 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частини двокімнатної квартири

АДРЕСА_1 .

Реєстрація права власності здійснена позивачем у Державному реєстрі речових прав 08 травня 2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна

№ 01, на підтвердження наданий витяг № 37304995. Свідоцтво № НОМЕР_1 як правовстановлюючий документ, виданий 08 травня 2015 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гавриленко Н. Ю., відповідно до статті 62 Закону України «Про нотаріат» на підставі акта державного виконавця «Про проведені електронні торги» від 20 квітня 2015 року.

Відповідно до свідоцтва «Про право власності на нерухоме майно» від 10 серпня

2007 року № 1008, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради на підставі розпорядження від 10 серпня 2007 року № 1008, співвласниками квартири

АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яким на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частини квартири кожному.

Право спільної часткової власності іншого відповідача - ОСОБА_2 припинено відповідно до пункту 8 частини першої статті 346 ЦК України внаслідок його продажу з аукціону у порядок та спосіб, встановлені законом.

Нормативно-правове обґрунтування

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що відповідачі порушують право позивача на володіння та користування спільною частковою власністю, а саме 1/3 частини двокімнатної квартири, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про усунення позивачу перешкод у володінні та користуванні належною їй на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовляються надати їй комплект ключів від вхідних дверей до квартири та здійснюють перешкоди щодо вселення та вільного користування житлом, отже, права позивача порушені та підлягають судовому захисту.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що на цей час у суді розглядається позов ОСОБА_2 про визнання електронних торгів недійсними, протоколу проведення електронних торгів недійсним, визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна, а розгляд вимог ОСОБА_1 є передчасним, оскільки в залежності від розгляду позову ОСОБА_2 залежить, чи має право ОСОБА_1 захищати свої порушені права та чи взагалі вона має право на вселення до цього житла, не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Із урахуванням того, що доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом надана належна оцінка, Верховний Суд доходить висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, тому суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення залишенню без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик