Справа № 589/5519/18
Провадження № 2/589/899/19
13 травня 2019 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О. В.,
з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Технікс»
- про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації за невикористану відпустку
ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з позовом, про стягнення з ТОВ «Ідеал Технікс» на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 57 593,24 грн та компенсації за невикористану відпустку у сумі 5 935,17 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що з 24 квітня по 30 листопада 2018 року він працював на посаді директора ТОВ «Ідеал Технікс». 30 листопада 2018 року позивач звільнився з займаної посади за згодою сторін. Ні в день звільнення, ні на час звернення з позовом відповідач не провів з ним розрахунок, а саме: не виплатив заробітну плату в сумі 39 042,50 грн.
В подальшому позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку збільшив та остаточно просив стягнути з відповідача 151 196,64 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.12.2018 по 13.05.2019 та компенсацію за невикористану відпустку у заявленій сумі.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Представник відповідача, не зважаючи на неодноразові повідомлення відповідача про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомили, відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надали.
У відповідності з вимогами ст. ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку:
Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно зі ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Перебування позивача з відповідачем у трудових відносинах підтверджується протоколом загальних зборів учасників товариства від 24.04.2018, наказами від 24.04.2018 № 6-К та від 30.11.2018 № 32-К, копією трудової книжки, з якої вбачається, що позивач працював на посаді директора ТОВ «Ідеал Технікс» з 24.04.2018 та був звільнений з роботи 30.11.2018 на підставі п. 1 ст. 36 КЗпПУ.
05 грудня 2018 року позивач цінними листами надіслав учасникам товариства повідомлення про звільнення з проханням провести з ним розрахунок з зазначенням номеру банківської картки.
Доказів проведення такого розрахунку з позивачем суду не надано.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до п 20. постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» N 13 від 24.12.1999 р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.
Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Оскільки суду не надано довідки про середньоденний заробіток позивача, суд обраховує його, виходячи з наявних в справі доказів.
Так, позивачем надано штатні розписи з зазначенням посадових окладів та місячного фонду заробітної плати по кожній посаді, в т.ч. директора товариства, який за жовтень 2018 року становив 12 500 грн та в листопаді 2018 48 500 грн. Також позивачем надано розрахунок середньомісячного заробітку, який вцілому відповідає вимогам Порядку, однак позивачем невірно обраховані робочі дні: так, в жовтні і листопаді 2018 року кількість робочих днів становила по 22 дні відповідно. Отже, середньоденна заробітна плата позивача становить (10 062,50 + 39 042,50) : 44 = 1 116,02. Крім того, кількість робочих днів з 01.12.2018 по 13.05.2019 становить не 112, як зазначив позивач, а 109 робочих днів.
Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку складає: 1 116 грн 02 к. (середньоденний заробіток) х 109 (кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні за період з 01.12.2018 по 13.05.2019 ) = 121 646 грн 18 к.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем включено до суми середнього заробітку за час затримки розрахунку і суму заборгованості з заробітної плати 39 042,50 грн., яка не була виплачена при звільненні.
Суд розцінює вказане як заявлення позивачем вимоги про стягнення вказаної заборгованості.
Разом з тим, як зазначає позивач, 28.12.2018 відповідач сплатив йому 10 062, 50 грн
Отже, згідно положень ст. 47, 116 КЗпПУ, з відповідача підлягає стягненню 28 980 грн заборгованості з заробітної плати.
Не надано суду доказів і на спростування вимоги позивача щодо невиплати компенсації за невикористану відпустку.
Відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» компенсація за невикористану відпустку за період роботи з 24.04.2018 по 30.11.2018 має становити 8 272 грн 74 к., але, оскільки позивач просить стягнути 5 935 грн 17 к., суд, згідно положень ст. 13 ЦПК України, задовольняє вимогу в межах заявлених позивачем.
Таким чином з відповідача по справі на користь позивача підлягає стягненню загалом 121 646,18 + 28 980 + 5 935,17 = 156 561,35.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці " передбачено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у сумі 1 565 грн 66 к. судового збору пропорційно до задоволених вимог (99,64 %).
Керуючись ст. 47 Конституції України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 4, 12, 13, 81, 263, 264, 273,280-284, 288, 289, 354 ЦПК України, -
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Технікс» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену при звільненні заробітну плату в сумі 28 980 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 5 935 грн 17 к. та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.12.2018 року по 13.05.2019 року в сумі 121 646 грн 18 к., загалом визначивши до стягнення 156 561 грн 35 к., з наступним утриманням з даних сум належних податків та зборів.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеал Технікс» на користь держави судовий збір в сумі 1 565 грн 66 к.
Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складення повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області О.В.Прачук