ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 липня 2019 року

м. Харків

справа № 619/2114/16-ц

провадження № 22-ц/818/2658/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Овсяннікової А.І., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року в складі судді Якименко Л.О.,

у с т а н о в и в:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд із уточненим в подальшому позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 , та просив надати йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що його матері - ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями першої черги є він та його брат - ОСОБА_2 . Оскільки на день смерті мати проживала разом з братом, він вважав, що не має права на прийняття спадщини. За домовленістю з ОСОБА_2 , останній мав оформити спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на себе та в подальшому подарувати йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті матері минуло 5 років, однак на даний час брат спадщину не оформив, частину будинку йому не подарував. 13 травня 2016 року він звернувся до Дергачівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак отримав відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на її прийняття. Також зазначає, що був позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою у встановлений законом строк у зв`язку з тривалою хворобою та відрядженням.

14 вересня 2016 року Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області подала заяву, відповідно до якої не заперечує проти задоволення позовним вимог ОСОБА_1 .

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що причини пропуску ОСОБА_1 строку на прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є поважними, позивачем надані відповідні докази, тому на підставі статті 1272 ЦК України позов підлягає задоволенню.

08 квітня 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що його робота у відрядженнях була пов`язана з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відтак, позивач не виконав свій процесуальний обов`язок щодо доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень. Його залучено до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідача, та належним чином не повідомлено про день і час розгляду справи.

ОСОБА_1 та Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом другим частини першої статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За статтею 213, 214 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення суду першої інстанції, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказане також закріплено в статтях 263, 264 ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Зазначені вимоги закону залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом (повторним) про смерть НОМЕР_1 , виданим 13 травня 2016 року Дергачівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 105.

Спадкоємцями першої черги є сини ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статтей 1220, 1222 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (частини перша та друга статті 1269 ЦПК України).

Частина перша статті 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року в справі № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 зазначено, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 посилався на наявність домовленості з братом ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини на останнього з подальшим відчуженням на його користь 1/2 частини житлового будинку, а також на свою хворобу та відрядження.

Відповідно до статті 81 ЦПК України ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, а наявність домовленості із іншим спадкоємцем про неподання такої заяви не може розцінюватися як об`єктивна обставина, яка утруднювала здійснення ним цих дій.

Крім того, у справі про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України, який був чинним на момент ухвалення оскаржуваного рішення, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, змінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залучення співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача.

Однак, ОСОБА_2 не було залучено до участі у справі як відповідача, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до пунктів другого, четвертого частини першої статті 376 ЦПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Враховуючи викладене, правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог з вищевикладених підстав.

Доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення про день і час розгляду справи не впливають на висновки суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

ОСОБА_2 при зверненні до суду апеляційної інстанції сплатив судовий збір в розмірі 826 грн. 80 коп., що документально підтверджено платіжним дорученням № 0.0..1 від 05 квітня 2019 року (а. с. 61).

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги сплачений ОСОБА_2 судовий збір підлягає стягненню на його користь з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 141, 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 826 грн. 80 коп. (вісімсот двадцять шість грн. 80 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 липня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді А.І. Овсяннікова

Р.М. Піддубний