Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/1245/18

Провадження № 2/126/84/2019

"10" липня 2019 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Притуляк І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів з тих підстав, що як стверджує 21.10.2016 року до Управління праці та соціального захисту населення звернулась ОСОБА_2 за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, оскільки вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини ОСОБА_1 згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.11.2008 року про стягнення аліментів. На підставі поданих документів, передбачених п.6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 ОСОБА_2 було призначено тимчасову допомогу на шість місяців з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року. Для призначення тимчасової допомоги ОСОБА_2 повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки видані Бершадським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про неотримання аліментів від батька дитини ОСОБА_1 , на підставі яких їй призначалась зазначена допомога. За період з 01.10.2016 року по 31.03.2018 року перебування ОСОБА_2 в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької РДА на обліку, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на суму 15693 грн. Враховуючи те, що ОСОБА_1 за період з жовтня 2016 року по березень 2018 року не сплачував аліменти і фактично аліменти ОСОБА_2 на їх спільну дитину отримала за рахунок коштів держави, просить стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 15693 грн.

Позивач Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації зменшив розмір позовних вимог з тих підстав, що як стверджує на підставі поданих документів, передбачених п.6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189 ОСОБА_2 було призначено тимчасову допомогу на шість місяців з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року. Для призначення тимчасової допомоги ОСОБА_2 повторно подавала до управління заяви про призначення тимчасової допомоги та довідки видані Бершадським РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області про неотримання аліментів від батька дитини ОСОБА_1 , на підставі яких їй призначалась зазначена допомога. За період з 01.10.2016 року по 31.01.2018 року перебування ОСОБА_2 в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької РДА на обліку, як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на суму 13833 грн. отже сума коштів, сплачених у вигляді тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 до Державного бюджету України становить 13833 грн.

Представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Блошенкіна М.П. надала заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 .

Згідно довідок Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 849 від 20.10.2016 року, № 714 від 03.04.2017 року, № 9589 від 03.10.2017 року ОСОБА_2 , жителька м . Вінниця не отримувала аліменти від ОСОБА_1 у періоди: з 01.04.2016 року по 30.09.2016 року, з 01.10.2016 року по 31.03.2017 року, з 01.04.2017 року по 30.09.2017 року, згідно з виконавчим листом № 2-1484/2008, який видано 10.02.2016 року Бершадським районним судом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки Бершадського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 970 від 17.04.2018 року, ОСОБА_2 отримала аліменти від ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина за лютий 2018 року в сумі 2200 грн., за березень 2018 року в сумі 2300 грн.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_2 21.10.2016 року, 04.04.2017 року, 24.10.2017 року зверталась до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації із заявами про призначення соціальної допомоги, оскільки не отримувала аліментів від ОСОБА_1 у визначені періоди, які він зобов`язаний був за рішенням суду сплачувати на утримання неповнолітньої дитини.

Судом встановлено, що згідно довідки про виплату тимчасової допомоги ОСОБА_2 на одну дитину з жовтня 2016 року по січень 2018 року від Управління праці і соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації отримала 13833 грн.

Правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем врегульовані нормами Сімейного кодексу України, а також Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189(далі Порядок).

Згідно п.2 Порядку тимчасова державна допомога дітям виплачується у випадках невиконання рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків у зв`язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення.

Пунктом 12 Порядку передбачено, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків і виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.

Згідно ч. 10 ст. 181 Сімейного кодексу України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не сплачував аліменти і фактично аліменти ОСОБА_2 отримувала за рахунок коштів держави, що передбачено Порядком призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 р. № 189.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є особистим, індивідуальним, він не залежить від віку батьків, стану здоров`я.

Держава має субсидіарний, додатковий обов`язок щодо матеріального забезпечення дітей. Одним із способів є призначення тимчасової матеріальної допомоги тим дітям, мати або батько яких розшукуються або ухиляються від сплати аліментів або не мають можливості утримувати дитину.

Разом з тим, підстави для звільнення батьків від обов`язку утримувати дитину визначені лише в ст. 188 СК України.

Таких підстав у даній справі не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позов Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації про стягнення коштів підлягає задоволенню, але позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 189 «Про затвердження Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме", ст. 181 ч. 10 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації (рахунок № 6956, МФО 802015, код 03191928, призначення платежу: повернення сплаченої тимчасової допомоги за минулі роки, ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , КПКВК 0813046, КЕКВ 2730) 13833 (тринадцять тисяч вісімсот тридцять три) гривні, що виплачені з Державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В. І. Гуцол