Єдиний унікальний номер 236/1460/19 Номер провадження 22-ц/804/1769/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.,

суддів: Мальованого Ю.М., Агєєва О.В.,

за участю секретаря Розпутько Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 травня 2019 року у цивільній справі № 236/1460/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі (суддя першої інстанції Ткачов Олександр Миколайович), -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він в період з 05.03.1998 року по 17.07.2017 року працював на Донецькій залізниці. Наказом від 06 липня 2016 року за № 1/ос, він був прийнятий до виробничого підрозділу «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаду оглядача вагонів.

17 липня 2017 року у зв`язку зі скороченням штату він був звільнений з посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку у відповідності зі ст.44 КЗпП України (наказ № 5755/ДН-ос від 10.07.2017 року). В день звільнення він працював, та цього дня отримав трудову книжку та наказ про звільнення. При цьому з ним не було проведено повного розрахунку належних йому до сплати сум.

Починаючи з березня місяця 2017 року Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» призупинила виплату заробітної плати, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Документи для остаточного розрахунку з ним, завірені підписами та печаткою були надані до структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця».

На день звільнення заборгованість по виплаті заробітної плати становить: за березень 2017 р. - 2820,46 грн., але йому був виплачений аванс за березень 2017 року у розмірі 1268,20 грн., тому сума до сплати складає 750,67 грн., за квітень 2017 р - 1637,12 грн., за травень 2017 р. - 1657,97 грн., за червень 2017 р.- 1647,55 грн., за липень 2017 р. - 10936,12 грн. Всього заборгованість за 2017 рік складає 18699,22 грн.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 18699, 22 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 травня 2019 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з березня по липень 2017 року в сумі 18699,22 грн. (без утримання із цієї суми передбачених законом податків та зборів).

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у межах суми платежу за один місяць.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду 05 червня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що не погоджується з зазначеним рішенням, вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права та не з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Через порушення судом першої інстанції норм процесуального права відповідач був позбавлений права на подання до суду відзиву, заперечень та інших процесуальних документів, що мають значення для справи.

Відповідач просив Донецький апеляційний суд рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 травня 2019 року по справі № 236/1460/19 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 07 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі до 17 червня 2019 року.

Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 63,64,65,66), копія апеляційної скарги відповідача позивачем по справі отримана (а.с. 63,64). Відзив на апеляційну скаргу від позивача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2019 року справу призначено до розгляду на 24 липня 2019 року.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача - Акціонерного товариства «Українська залізниця» не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 73-74).

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіслав до Донецького апеляційного суду письмову заяву про розгляд справи без його участі (а.с.71).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 05 березня 1998 року по 17 липня 2017 року працював у Публічному акціонерному товаристві «Українська залізниця» на різних посадах у виробничому підрозділі «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

В даний час Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року перейменоване в Акціонерне товариство «Українська залізниця».

З березня 2017 року роботодавець припинив виплачувати йому заробітну плату, хоча і продовжував її нараховувати.

Право людини на заробітну плату гарантоване Конституцією України, нормами КЗпП, Законом України «Про оплату праці», а позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем до 17 липня 2017 року, виконувала свої трудові обов`язки в повному обсязі, а також при звільненні не отримала всі належні їй платежі, майнові вимоги позивача щодо їх отримання відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики ЄСПЛ.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що нарахування заробітної плати та інших виплат є неможливим, оскільки таке нарахування проводиться на підставі документів з первинного обліку праці та заробітної плати, є безпідставними, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 94 КЗпПУ передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з частиною 1 статті 47 КЗпПУ, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Суд наголошує, що відповідно до норм ст. ст. 115,116 КЗпП саме роботодавець повинен довести, що здійснив з працівником повний розрахунок у відповідності до норм законодавства.

Апеляційний суд частково не погоджується із сумою заборгованості по заробітній платі в розмірі 18 699,22 грн., оскільки із наданого відповідачем видаткового касового ордеру № 714 вбачається, що за березень 2017 року позивач ОСОБА_1 22 серпня 2017 року отримав 750,67 грн., які підлягають виключенню із заборгованості по заробітній платі (а.с. 50).

І тоді сума заборгованості по заробітній платі позивачу складатиме 18 699,22 грн. - 750,67 грн. = 17 948,55 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що довідки, які надані позивачем щодо розрахунку заробітної плати не можуть вважатися належним доказом, оскільки виготовлені на непідконтрольній українській владі території в м. Донецьк і 17.07.2017 року адміністративна будівля Донецької дирекції залізничних перевезень була захоплена невідомими особами, про що зазначено у висновку Торгово-Промислової палати України, є необґрунтованими, оскільки відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Науково-правовий висновок Торгово-Промислової палати України підтверджує події, які відбуваються в Україні в зоні проведення АТО (ООС), який в сукупності з іншими доказами, що маються в матеріалах справи, підтверджують відсутність вини відповідача в несвоєчасному розрахунку з робітниками внаслідок вказаних подій.

Що стосується виплати заробітної плати, то відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Законом України від 02.09.2014 року № 1669-VII « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» особливостей щодо строків розрахунку при звільненні, встановлених ст. 116 КЗпП України, не передбачено.

Згідно ч. 2 ст. 233 КЗпПУ, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Копією трудової книжки підтверджується, що позивач дійсно працював з 05 березня 1998 року по 17 липня 2017 року у Публічному акціонерному товаристві «Українська залізниця» на різних посадах у виробничому підрозділі «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Матеріали справи містять наказ № 2/ос від 07.07.2016 року Виробничого підрозділу «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» «По особовому складу», відповідно до якого у зв`язку з реорганізацією Державного підприємства «Донецька залізниця» на підставі наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 15.04.2016 року № 303, продовжено дію безстрокових трудових договорів у виробничому підрозділу «Ясинуватське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 11 липня 2016 року, в тому числі і з ОСОБА_1 - оглядачем-ремонтником вагонів 6 розряду (а.с. 16-18).

Відповідно до наказу № 5755/ДН-ос від 10.07.2017 року позивача 17.07.2017 року звільнено з роботи за пунктом 1 статті 40 КЗпПУ у зв`язку зі скороченням штату з виплатою компенсації за 9 днів відпустки і виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с. 19).

Згідно з наказом від 17.03.2017 року № 236/ДНД структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», у зв`язку з відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі територією, встановлено простій з 20 березня 2017 року для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції (а.с. 20-21).

Матеріали справи містять розрахунки заробітної плати позивача за березень-липень 2017 року (а.с. 22-26).

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що позивач має право на отримання заборгованості по заробітній платі.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та судового збору.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Оскільки апеляційним судом зменшена сума, яка підлягає стяганню з відповідача на користь позивача, то і судові витрати підлягають зміні відповідно до частини задоволених вимог і з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 737,51 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 травня 2019 року змінити в частині стягнення заборгованості по заробітній платі і судового збору.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (юридична адреса 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за березень - липень 2017 року в розмірі 17 948,55 (сімнадцять тисяч дев`ятсот сорок вісім) грн. 55 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (юридична адреса 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) на користь держави судовий збір у розмірі 737 (сімсот тридцять сім) грн. 51 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Судді:

Повний текст постанови складений 24 липня 2019 року

Суддя: О.Д.Канурна