Справа № 347/454/19
Провадження № 22-ц/4808/930/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючої Пнівчук О.В.

суддів : Мелінишин Г.П, Томин О.О.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Косівського районного суду від 17 травня 2019 року, в складі судді Крилюк М.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , відділу у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Старокутської сільської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про скасування права власності на землю, визнання недійсними та скасування державних актів про право власності на землю,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про забезпечення позову, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Косівського районного суду знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_3 , відділу у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Старокутської сільської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про скасування права власності на землю, визнання недійсними та скасування державних актів про право власності на землю.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 за вказівкою матері завіз декілька десятків багаторічних насаджень та дерева туї і почав засаджувати спірну земельну ділянку, на відстані 50 см від існуючої незаконно встановленої огорожі по всій межі із земельною ділянкою ОСОБА_2 , також почав насипати купи каміння та гравію на межі, завозити дрова. Такі дії в подальшому унеможливлять виконання рішення суду, а тому просив вжити заходи забезпечення позову - заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору, а саме заборонити ОСОБА_1 засаджувати багатолітніми деревами чи будь-якими іншими насадженнями, завозити будівельні матеріали, завозити каміння та гравій, складати дрова, проводити будь-які будівельні роботи, встановлювати капітальні чи тимчасвоі споруди - на земельній ділянці що є предметом спору.

Ухвалою Косівського районного суду від 17 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії щодо предмета спору, а саме земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1 до винесення рішення у цивільній справі №347/454/19.

На вказану ухвалу ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати.

Апелянт зазначила, що являється власником земельної ділянки та господарства в АДРЕСА_1 з 2004 року. Попереднім власником даної земельної ділянки відносно якої суд виніс ухвалу про забезпечення позову був ОСОБА_3 який в даний час проживає в м. Біла Церква.

Вважає, що рішеннями суддів різних інстанцій встановлено та розглянуто позовні вимоги позивача ОСОБА_2 , винесено законні рішення які вступили в силу, але позивач являється інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору зловживає процесуальними правами, а саме поданням завідомо безпідставного позову до Косівського районного суду до відповідачів та третіх осіб, який вже розглянуто в усіх частинах заявлених вимог в судах різних інстанцій ще в 2013 році.

Просить скасувати ухвалу Косівського районного суду про забезпечення позову від 17 травня 2019 року та вирішити питання щодо судових витрат.

На подану апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишити в силі ухвалу Косівського районного суду від 17 травня 2019 року для забезпечення виконання рішення у даній справі.

Апелянт ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду заперечила доводи апеляційної скарги, посилаючись на її необгрунтованість та необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.

Вислухавши доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_7 , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пред`явив позов до ОСОБА_3 , відділу у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Старокутської сільської ради, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про скасування права власності на землю, визнання недійсними та скасування державних актів про право власності на землю та визнання за ним права власності на земельну ділянку у розмірі 0,20 га яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення вказаного позову ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 засаджувати багатолітніми деревами чи будь-якими іншими насадженнями, завозити будівельні матеріали, завозити каміння та гравій, складати дрова, проводити будь-які будівельні роботи, встановлювати капітальні чи тимчасові споруди - на земельній ділянці що є предметом спору.

Згідно вимог ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками справи.

Учасники процесу, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції не обгрунтував свій висновок про те яким чином незабезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення вимог позивача.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач свої вимоги обгрунтовував тим, що площа земельної ділянки яка перейшла йому у спадок від батька і матері, що була надана рішенням Старокутської сільської ради від 29.12.1993 року за адресою АДРЕСА_2 площею 0,20 га в результаті незаконних дій суміжного межовика ОСОБА_3 , що по АДРЕСА_1 та управління ДЗК у Косівському районі становить 0,1920 га, тобто розмір земельної ділянки зменшено на 0,008 га.

У прохальній частині позовної заяви ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0,20 га яка знаходиться в АДРЕСА_1 у той час як належна йому земельна ділянка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Таким чином у позовній заяві та у заяві про забезпечення позову позивач не вказав яка саме земельна ділянка є предметом спору, не вказав її площу та конфігурацію.

Заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не містить обгрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо земельної ділянки, яка є предметом спору. Заявник не зазначив яким чином такий захід спроможний забезпечити виконання рішення суду в разі задоволення позову про задоволення його позовних вимог про визнання за ним права власності на спірну земельну ділянку.

Посилання заявника на те, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_5 завіз на спірну земельну ділянку багаторічні насадження, каміння, гравій, дрова та почав засаджувати земельну ділянку не дають підстав для висновку що існує реальна загроза невиконання рішення суду та необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо земельної ділянки належної відповідачу, оскільки таке забезпечення позову фактично позбавляє законного власника земельної ділянки права використовувати належну йому земельну ділянку на власний розсуд.

У разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відсутні підстави для висновку, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову утруднить чи унеможливить виконання такого рішення.

З огляду на зазначене ухвала суду не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Косівського районного суду від 17 травня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 (триста вісімдесят чотири) гривні понесених удових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 липня 2019 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Г.П. Мелінишин

О.О. Томин