Справа № 367/4821/18
Провадження №2/367/386/2019
11 липня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Оладько С.І.,
за участі секретаря Манілець А
представника позивача Давидюка Т.П
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» в особі ліквідатора Давидюка Терентія Петровича до ОСОБА_1 про скасування права власності та по уточнюючій позовній заяві товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» в особі ліквідатора Давидюка Терентія Петровича до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння
Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що ухвалою господарського суду від 28.12.2012 р. у справі Х9 Б8/148-12 порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» ,введено мораторій на задоволення вимог його кредиторів.
В процесі заходів щодо розпорядження майном Боржника, у тому числі в частині аналізу його фінансово-господарської діяльності та забезпечення збереження майна товариства, арбітражним керуючим випадково встановлено, що у 2010 році громадянкою ОСОБА_1 подано до Ірпінського міського суду Київської області позовну заяву до ТОВ «Ріелторі Плюс», в якій позивач, посилаючись на наявність підписаного між нею та товариством Договору про фінансування будівництва № 11/2008 від 01.09.2008 року просила визнати за нею право власності на нежитлові приміщення №№ 192 (21,4 кв.м) 193 (18,4 кв.м.) 194 (15,1 кв.м.) 195 (18,2 кв.м.) 196 (8,3 кв.м.) 197 (8,0 кв.м.) 198 (8,9 кв.м.) 199 (17,3 кв.м.) загальною площею 115,6 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 як на відокремлений об`єкт права власності № АДРЕСА_2 , та припинити право власності ТОВ «Ріелторі Плюс» на вказані об`єкти нерухомості.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2010 року по справі № 2-1375/2010 р. позов задоволено повністю,визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення №№ 192 пл. 21,4 кв.м., 193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., 198 пл. 8,9 кв.м., 199 пл. 17,3 кв.м. загальною площею 115,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 як на відокремлений об`єкт права власності № 24.Припинено право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» на нежитлові приміщення №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м. 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., 198 пл. 8,9 кв.м., 199 пл. 17,3 кв.м., загальною площею 115,6 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.10.2013 р. апеляційну скаргу ТОВ «Ріелторі Плюс» відхилено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2010 р. залишено без змін.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 26 листопада 2013 року ухвалив відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою арбітражного керуючого- розпорядника майна ТОВ «Рієлторі Плюс» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Колегія суддів судової у цивільних і кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України 25 березня 2015 року ухвалила Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» задовольнити частково.Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року було скасовано ,справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» про визнання права власності на нежитлові приміщення залишено без розгляду.

Позивач просив скасувати право власності визнаного за ОСОБА_1 на нежитлові приміщення № 192 пл.21.4 кв.м., 193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл.15,1 кв.м., 195 пл.18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл.8,0 кв.м., 198 пл.8,9 кв.м., 199 пл.17,3кв.м., загальною площею 115,6 кв.м., що знаходяться в м. АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 .

Поновити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс», на нежитлові приміщеннях» 192 пл.21,4 кв.м., 193 пл.18,4 кв.м., 194 пл.15,1 кв.м., 195 пл.18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м.,197 пл.8,0 кв.м., 198 пл. 8,9 кв.м., 199 пл.17,3 кв.м., загальною площею 115,6 кв.м.,що знаходяться в АДРЕСА_1 ., як на відокремлений об`єкт права власності № 24.

У послідуючому позивач подав до суду уточнюючу позовну заяву,згідно якої просить витребувати майно із чужого незаконного володіння та скасувати права власності визнаного за ОСОБА_1 на нежитлові приміщення № 192 пл.21.4 кв.м., 193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл.15,1 кв.м., 195 пл.18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл.8,0 кв.м., 198 пл.8,9 кв.м., 199 пл.17,3кв.м., загальною площею 115,6 кв.м., що знаходяться в м АДРЕСА_1 .

Поновити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс», на нежитлові приміщеннях» 192 пл.21,4 кв.м., 193 пл.18,4 кв.м., 194 пл.15,1 кв.м., 195 пл.18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м.,197 пл.8,0 кв.м., 198 пл. 8,9 кв.м., 199 пл.17,3 кв.м., загальною площею 115,6 кв.м.,що знаходяться в АДРЕСА_1 ., як на відокремлений об`єкт права власності № 24.

Представник позивача ліквідатор Давидюк Т.П у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась,про день та час розгляду справи повідомлялась відповідно до ст. 128,130 ЦПК України,причину неявки суду не повідомила,заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за її відсутності до суду не подала,також не подала до суду відзиву на позовну заяву,у зв2язку з чим суд відповідно до ст. 280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою суду від 23.03.18р до участі у справі в якості 3-ї особи було залучено Бучанський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Представник 3-ї Бучанського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області особи у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,оглянувши матеріали справи № 367/6028/16-ц,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2010 року по справі № 2-1375/2010 р за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Ріелторі Плюс» було позов задоволено повністю,визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення №№ 192 пл. 21,4 кв.м., 193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м., 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., 198 пл. 8,9 кв.м., 199 пл. 17,3 кв.м. загальною площею 115,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 як на відокремлений об`єкт права власності № 24.Припинено право власності товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» на нежитлові приміщення №№ 192 пл. 21,4 кв.м.,193 пл. 18,4 кв.м., 194 пл. 15,1 кв.м. 195 пл. 18,2 кв.м., 196 пл. 8,3 кв.м., 197 пл. 8,0 кв.м., 198 пл. 8,9 кв.м., 199 пл. 17,3 кв.м., загальною площею 115,6 кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.10.2013 р. апеляційну скаргу ТОВ «Ріелторі Плюс» відхилено, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2010 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 26 листопада 2013 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою арбітражного керуючого- розпорядника майна ТОВ «Рієлторі Плюс» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року .

Постановою Верховного Суду України від 18.02.2015р ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2013 року скасовано,справу передано на новий касаційний розгляд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25.03.2015р касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» задоволено частково.Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12 травня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 14 жовтня 2013 року було скасовано ,справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріелторі Плюс» про визнання права власності на нежитлові приміщення залишено без розгляду.Наведені обставини справи підтверджуються копіями зазначених судових рішень.

У судовому засіданні також встановлено,що право власності на нежитлові приміщення №192 пл.21,4 кв.м.,№193 пл.18,4 кв.м,№ 194 пл. 15,1 кв.м.,№195 пл.18,2 кв.м,№ 196 пл.8,3 кв.м,№197 пл.8.0 кв.м,які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 зареєстровано за відповідачем по справі ОСОБА_1 на підставі рішення Ірпінського міського суду від 12.05.2010р,яке у послідуючому було скасовано,що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухома майно,сформованої 01.02.2019р.

Крім того,у судовому засіданні встановлено,що нежитлові приміщення №198 та №199 які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 згідно мирової угоди,затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області 23.08.2016р д було зареєстровано за ОСОБА_2 .Наведені обставини справи підтверджуються Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухома майно,сформованої 01.02.2019р.та матеріалами цивільної справи 367/6028/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,які були оглянуті у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 876 Цивільного кодексу України « власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.»

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно.

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до правової позиції,викладеної у постанові Верховного Суду України № 6-866цс від 29.03.2017р» Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.».Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 квітня 2014 року у справі № 6-146цс13 від 28 січня 2015 року у справі № 6-218цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15 міститься правовий висновок.

Відповідно до постанови Верхового Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14, передбачено, що за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.»

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і. крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Враховуючи викладені обставини,поскільки нежитлові приміщення №192 пл.21,4 кв.м.,№193 пл.18,4 кв.м,№ 194 пл. 15,1 кв.м.,№195 пл.18,2 кв.м,№ 196 пл.8,3 кв.м,№197 пл.8.0 кв.м,які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 вибули з власності товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» не з його волі, а шляхом реєстрації права власності за ОСОБА_1 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.05.2010 року , яке було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2015 року ,суд вважає за необхідне задовольнити позов позивача частково та витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» () нежитлові приміщення №192 пл.21,4 кв.м.,№193 пл.18,4 кв.м,№ 194 пл. 15,1 кв.м.,№195 пл.18,2 кв.м,№ 196 пл.8,3 кв.м,№197 пл.8.0 кв.м,які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 .

Щодо позовних вимог позивача в частині витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 нежитлових приміщень №198 та №199 які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 ,то в даній частині вимог суд відмовляє позивачу ,поскільки до суду не було надано доказів тих обставин,що право власності на зазначені приміщення на даний час зареєстровано за відповідачем по справі.Як уже зазначалось раніше зазначені приміщення по праву власності належать ОСОБА_2 згідно мирової угоди,затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду від 23.08.2016р .

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Позивач у передбаченому законом порядку не уточнив свої позовні вимоги щодо нежитлових приміщень №198 та №199 які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 ,враховуючи,що дані приміщення на даний час не перебувають у володінні ОСОБА_1 ,тому суд відмовляє позивачу у вимогах про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 нежитлових приміщень №198 та №199 які знаходяться за адресою АДРЕСА_3

Також,не підлягають до задоволення позовні вимоги позивача в частині скасування права власності на зазначені нежитлові приміщення за ОСОБА_4 та про поновлення права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» на зазначені нежитлові приміщення,поскільки виконання рішення суду про витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» () нежитлові приміщення №192 пл.21,4 кв.м.,№193 пл.18,4 кв.м,№ 194 пл. 15,1 кв.м.,№195 пл.18,2 кв.м,№ 196 пл.8,3 кв.м,№197 пл.8.0 кв.м,які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 тягне за собою скасування права власності ОСОБА_4 на зазначені приміщення та реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» на вказані приміщення.

На підставі ст..387,388 ЦК України,керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в :

Позовну заяву задовольнити частково.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рієлторі Плюс» () нежитлові приміщення №192 пл.21,4 кв.м.,№193 пл.18,4 кв.м,№ 194 пл. 15,1 кв.м.,№195 пл.18,2 кв.м,№ 196 пл.8,3 кв.м,№197 пл.8.0 кв.м,які знаходяться за адресою АДРЕСА_3 .

В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити відповідачу та 3-й особі по справі для відома.

Повний текст рішення буде виготовлений 21.07.2019р.

Суддя: С.І. Оладько