Дата документу 26.06.2019
Справа № 320/7000/18
Провадження № 2/320/353/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Горбачової Ю.В.,

з секретарем с/з Луценко П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та гарантія» про припинення кредитного договору та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою в якій просять визнати припиненими правовідносини за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 та зобов`язати ТОВ «ФК Довіра та гарантія» зняти заборону відчуження рухомого майна, а саме: автомобіля марки КІА, модель Seed SW 1.6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 , яка була накладена на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ним, ОСОБА_1 , був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, йому було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 21 654,00 долара США 00 центів, який він зобов`язався повернути у повному обсязі не пізніше 14.08.2015 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,50% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця, кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. Згідно вищевказаного споживчого кредиту ним було передано в заставу належний йому транспортний засіб, а саме: автомобіль марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 . 14.08.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №223503 від 14.08.2008 року (надалі - Договір поруки). Відповідно до умов Договору поруки, ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати у повному обсязі за виконання мною усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/9886/14-ц від 13.01.2015 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 14.08.2008 року в розмірі 102 037,24 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 129,80 грн. Обов`язок стягнення є солідарним з ОСОБА_2 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вищевказаним рішенням суду був встановлений його тяжкий матеріальний стан, що він доглядає матір похилого віку першої групи інвалідності, яка потребує постійного догляду в силу своєї хвороби, отримує мізерну соціальну допомогу на її лікування, його дружина працює в дитячому садку та отримує невелику заробітну плату. За даних обставин рішенням суду було зменшено розмір пені на пеню за прострочення спати кредиту. Не маючи фінансової можливості виконати рішення суду в повному об`ємі, 04.02.2015 він звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про відстрочення виконання вищевказаного судового рішення з 01 березня 2015 року, оскільки він та поручитель ОСОБА_2 мали намір добровільно та належним чином виконати судове рішення, однак через тяжкий матеріальний стан не могли того зробити. 11.03.2015, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області №320/9886/14-ц його та ОСОБА_2 заяву про розстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. 12.05.2015 ухвалою Апеляційного суду Запорізької області зазначену ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11.03.2015 про розстрочку виконання рішення скасовано і прийнято нову ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволені заяви про відстрочку виконання судового рішення. Незважаючи на те, що їм було відмовлено у відстрочці виконання судового рішення №320/9886/14-ц від 13.01.2015, з березня 2015 року ОСОБА_1 сплачував заборгованість за кредитним договором та по березень 2018 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута вищевказаним рішенням суду, ним було сплачено 103 166,28 грн., в тому числі й судовий збір у розмірі 1129,80 грн. В квітні 2015 року на його, ОСОБА_1 , адресу від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшло повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Також в повідомленні було зазначено, що заборгованість за кредитним договором становить 200 180,79грн., а також зазначений строк сплати заборгованості та реквізити для зарахування платежів. Крім того, в квітні 2015 року на його, ОСОБА_1 , адресу від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшла вимога про погашення кредитної заборгованості в розмірі 200 180,79 грн., в порядку ч.2 ст.530 ЦПК України. Жодного розрахунку заборгованості, відповідно до якого розмір заборгованості за кредитним договором з часу ухвалення судового рішення, а саме з 13.01.2015 до квітня 2015 року збільшився до 200 180,79 грн., до вищевказаних повідомлення про відступлення прав вимоги та вимоги про погашення заборгованості відповідачем надіслано не було. 20.05.2015 позивачі звернулися до відповідача із заявою про можливість погашення суми заборгованості щомісячно у розмірі 2 865,73 грн. до сплати заборгованості у повному обсязі. Просили надіслати на їх адресу договір факторингу №17 від 20.04.2015. Жодної відповіді на їх заяву від 20.05.2015 вони не отримували, а так само й не отримали договір факторингу №17 від 20.04.2015. Натомість, через рік, а саме в червні 2016 року він, ОСОБА_1 отримав від відповідача попередження про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором вже в розмірі 165 792,03 грн. Розрахунок заборгованості так само, як і попереднього разу надано не було. 15.06.2016 вони повторно звернулися до відповідача із заявою в якій повідомили його про те, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення з них заборгованості за кредитним договором, з урахуванням їх скрутного матеріального становища, вони щомісячно сплачуємо в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором суму у розмірі 2 865,75 грн. Просили надіслати на їх адресу договір факторингу №17 від 20.04.2015. 29.06.2016 ним, ОСОБА_1 від відповідача було отримано лист із зазначенням роз`яснення суми заборгованості 165 792,03грн., продовження нарахування процентної ставки. До заяви долучено договір факторингу №17 від 20.04.2015 та додаток до нього. Розрахунок заборгованості відповідачем надіслано не було. 06.10.2016 ним, ОСОБА_1 від відповідача було отримано лист про його розшук. В листі зазначено розмір його заборгованості за кредитним договором, а це 159 329,11 грн., строк сплати заборгованості за кредитом до 25.10.2016. Розрахунок заборгованості відповідачем надіслано не було. 26.03.2018 вони звернулися до відповідача із заявою в якій повідомили його про те, що останній платіж погашення суми заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута з них в солідарному порядку за рішенням суду від 13.01.2015 був здійснений у лютому 2018 року, а у березні 2018 року була остаточно сплачена заборгованість у сумі 1 129,80 грн. понесених судових витрат. У зв`язку з виконанням рішення суду від 13.01.2015 у повному обсязі просили зняти заборону на автомобіль марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , шляхом внесення відповідних відомостей до Реєстру заборон. Станом на сьогодні заборона не знята. Вищевказані дії Відповідача вказують на його намагання безпідставного, незаконного стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі, яка не відповідає дійсності, а на час звернення з даним позовом до суду взагалі відсутня. У зв`язку з виконанням зобов`язань на обтяжувача ПАТ «Укрсиббанк», а відповідно до договору факторингу №17 від 20.04.2015 на ТОВ «ФК Довіра та гарантія» покладається обов`язок припинення обтяження рухомого майна автомобіля марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 та вилучити відповідний запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. В зв`язку з наведеним, їх зобов`язання за кредитним договором є припиненими, також, є припиненими і зобов`язання за договором застави, який є похідним від кредитного договору.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2018 року позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

12.10.2018 року від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у її задоволенні з огляду на наступне: згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року, станом на 20.04.2015 року загальна сума кредитної заборгованості відповідачів становила 200 180,79 грн. Станом на 10.10.2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» було отримано суму в розмірі 95 698,89 грн. Таким чином, станом на 10.10.2018 заборгованість по к/д № 0 від 14.08.2008 року становить: 200 180,79 - 95 698,89 = 104 481,90 грн. А отже, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» вважає, що зобов`язання за кредитним договором № 0 від 14.08.2008 року не виконанні належним чином, та не може бути прийняте кредитором, у результаті чого можна припинити права та обов`язки сторін зобов`язання. Вважає, що відсутні підстави для зняття заборони відчуження рухомого майна, а саме: автомобіля марки К1А, модель Ceed, 008 р.в., бежевого кольору, ДНЗ: АР НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , яка була накладена на підставі Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1

У судовому засіданні 13.05.2019 року позивачі та їх представник, адвокат Ненашева Я.В., просили задовольнити позовні вимоги на підставі викладених ними обставин.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», адвокат Додудзинський М.М., в судовому засіданні 13.05.2019 року не визнав позов, просив відмовити у його задоволенні, оскільки позивачами не виконані зобов`язання за кредитним договором. Крім того, представник визнав, що у відзиві на позов було допущено помилку у підрахунку суми сплаченої позивачами заборгованості за кредитним договором і погодився з тим, що ними було сплачено не 95 698, 89 грн., а 102 037,24 грн. Але представник вважає, що сума заборгованості у відповідачів за кредитним договором повністю не сплачена, а тому зобов`язання не є виконаним.

В подальшому сторони в судове засідання не з`явилися, але суд вважає за можливе закінчити розгляд справи за їх відсутності, оскільки всі пояснення щодо обставин справи сторонами надані, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому їх неявка не перешкоджає завершенню розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Судом під час розгляду справи встановлені такі обставини.

14 серпня 2008 року між АК ІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 , був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 (надалі - Кредитний договір). Відповідно до умов Кредитного договору, позивачу було надано кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 21 654,00 долара США 00 центів, який позивач зобов`язався повернути у повному обсязі не пізніше 14.08.2015 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, з виплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,50% річних (а.с.14-23).

Згідно вищевказаного споживчого кредиту позивачем було передано в заставу належний йому транспортний засіб, а саме: автомобіль марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 (а.с.24).

14.08.2008 між АК ІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 223503 від 14.08.2008 року (надалі - Договір поруки). Відповідно до умов Договору поруки, ОСОБА_2 зобов`язалася відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_1 усіх зобов`язань, що виникли з Кредитного договору (а.с.25-27).

Внаслідок порушення умов договору щодо повернення кредитних коштів боржником ОСОБА_1 , кредитор звернувся до суду до основного боржника ОСОБА_1 та поручителя, ОСОБА_2 .

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13.01.2015 позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.08.2008 року в розмірі 102 037,24 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 129,80 грн. Обов`язок стягнення є солідарним з ОСОБА_2 Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № від 14.08.2008 року в розмірі 102 037,24 грн., та суму сплаченого судового збору в розмірі 1 129,80 грн. Обов`язок стягнення є солідарним з ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.41-43).

20 квітня 2015 року на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Також вказано заборгованість за кредитним договором у розмірі 200 180,79грн., строк сплати заборгованості та реквізити для зарахування платежів (а.с.28).

20 квітня 2015 року на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшла вимога про погашення кредитної заборгованості в розмірі 200 180,79грн., в порядку ч.2 ст.530 ЦПК України (а.с.29).

20 травня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» із заявою про можливість погашення суми заборгованості щомісячно у розмірі 2865,73 грн. до сплати заборгованості у повному обсязі (а.с.30).

01 червня 2016 року на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено попередження про необхідність сплати заборгованості за кредитним договором в розмірі 165 792,03 грн. (а.с.31).

29.06.2016 на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено лист із зазначенням роз`яснення суми заборгованості (165792,03грн.), продовження нарахування процентної ставки. До заяви долучено договір факторингу №17 від 20.04.2015 та додаток до нього (а.с.33-37).

06.10.2016 на адресу ОСОБА_1 від ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» направлено лист про розшук ОСОБА_1 . В листі зазначено розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 159 329,11 грн., строк сплати заборгованості за кредитом до 25.10.2016 (а.с.39).

З березня 2015 року по березень 2018 року ОСОБА_1 сплачував заборгованість за кредитним договором, відповідно до суми заборгованості, визначеної судовим рішенням від 13.01.2015 року.

Факт повної оплати позивачем ОСОБА_1 всієї суми заборгованості за рішенням суду у розмірі 102 037,24 грн. підтверджується наданими суду копіями платіжних документів. Сплата саме цієї суми також не заперечувалася представником відповідача.

26.03.2018 позивачі звернулися до відповідача із заявою в якій повідомили його про те, що останній платіж погашення суми заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута з них в солідарному порядку за рішенням суду від 13.01.2015 був здійснений у лютому 2018 року, а у березні 2018 року була остаточно сплачена заборгованість у сумі 1 129,80 грн понесених судових витрат. У зв`язку з виконанням рішення суду від 13.01.2015 у повному обсязі просили зняти заборону на автомобіль марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , шляхом внесення відповідних відомостей до Реєстру заборон (а.с.40).

Заборона на автомобіль марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 не знята, що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56925694 від 17.09.2018р.

Про наявність заборони відчуження автомобіля зазначає і представник відповідача, посилаючись на існування у позивачів боргу з погашення кредиту.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 559, ч.1 ст. 593 ЦК України з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою або порукою, припиняється порука і право застави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений ст. 16 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про визнання кредитного договору та договору застави припиненим на підставі ч. 1 ст. 593 ЦК України, у зв`язку з належним виконанням основного зобов`язання, позивачі вказують на невизнання відповідачем цього факту.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівний мірі означає як наявність права так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст.ст.3,12-15,20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права позивача, передбачених ч.1 ст.559, ч.1 ст.593 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2ст. 16 ЦК України.

Таким чином, позивачами належним чином виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 0, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, та зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В той же час, зобов`язання не може тривати без кінця.

Згідно квитанцій банківських установ позивачами виконано рішення суду, а відтак й умови кредитного договору. В свою чергу, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначаючи розмір заборгованості за кредитним договором, не надає доказів її наявності.

Відповідач не отримував виконавчий лист за рішенням суду, а відповідно не звертався до виконавчої служби за для його примусового виконання.

Щодо визнання припиненим договору застави № 0 від 14 серпня 2008 року, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Відповідно до п. 18 договору застави № 0 від 14 серпня 2008 року, вказаний договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання заставодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

У зв`язку з тим, що правовідносини по кредитному договору № 0 припинені, тому і договір застави транспортного засобу слід вважати припиненим.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України по справі № 6-2127цс15 від 15.11.2015 року.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що в постанові ВСУ від 06.07.2016 р. по справі №цс16 суд вказав, що "Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими".

Так як порука та застава є способами забезпечення виконання зобов`язань (міститься у тій самій главі 49 ЦК України як і статті про заставу та поруку), то вони є похідними від основного зобов`язання - кредитного договору, який забезпечують. Тому в разі погашення кредиту і процентів як предмету кредитного договору (ч. 1ст. 1054 ЦК України) основне зобов`язання вважається виконаним і припиненим, тому є припиненим і зобов`язання похідні від основного.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачів судовий збір, сплачений ними при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та гарантія» про припинення кредитного договору та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати припиненими правовідносини за Договором про надання споживчого кредиту та договором застави транспортного засобу №0 від 14 серпня 2008 року, що укладені між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 .

Виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження автомобіля марки KIA, модель Seed SW 1,6, 2008 року випуску, бежевого кольору, легковий універсал, шасі НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 та зняти заборону на відчуження зазначеного майна.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Довіра та гарантія» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова