Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/408/2019

Справа № 229/1064/19

12 липня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

22 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя. Вказав, що з 30 серпня 2005 року по 25 січня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. В період перебування у шлюбі та сумісного проживання, вони придбали майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: автомобіль Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, жовтого кольору, VlN-код НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 . Вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 10 серпня 2016 року зареєстровано на відповідача ОСОБА_2 , але був придбаний за їх спільні кошти. Після припинення сумісного проживання та розірвання шлюбу, автомобіль залишився у володінні та користування відповідача. У неї ж знаходиться і реєстраційне посвідчення на нього. Реалізувати своє право, як співвласника автомобіля, позивач не має можливості. Автомобілем користується відповідач, і вважає його своєю власністю. Спірний автомобіль знаходиться у батьків ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, між сторонами відсутня згода щодо поділу майна. Представник позивача ОСОБА_1 просить суд поділити спільне майно: автомобіль марки Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 - залишити в натурі ОСОБА_2 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 90000 грн. 00 коп. замість належної йому 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на вказаний автомобіль та судові витрати.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 березня 2019 року було відкрито позовне провадження; вирішено розглядати справу за правилами позовного провадження у загальному порядку.

21 травня 2019 року відповідач ОСОБА_2 надала суду відзив на позову заяву (а.с.67-70).

23 травня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 надав суду відповідь на відзив (а.с.126-128).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 30 травня 2019 року було закрито підготовче судове провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, однак за участю його представника ОСОБА_1 . На задоволенні позовних вимог наполягає.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги. Просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково. Вона пояснила, що вона дійсно перебувала у шлюбі з позивачем ОСОБА_3 .. Під час перебування у шлюбі вони придбали автомобіль марки Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, жовтого кольору. З вартістю автомобіля на час розгляду справи в розмірі 180000 грн. вона погоджується і не заперечує, що ринкова вартість цього автомобіля становить не меньше 180000 грн. Після розірвання шлюбу автомобіль залишився у неї, оскільки їх з позивачем спільні діти: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишились мешкати з нею. У 2015 році донька ОСОБА_6 захворіла на цукровий діабет, є дитиною-інвалідом. Лікарі діагностували їй основний діагноз: цукровий діабет І типу, важка форма. Діабетична ліподистрофія, та супутній діагноз: гіперплазія щитоподібної залози. Відповідач здійснює затрати на лікування, специфічне харчування (дієта № 9) та оплату щорічних оздоровчих путівок. Згідно з судовим наказом Дружківського міського суду Донецької області від 22 травня 2018 року з відповідача було стягнено аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу. У зв`язку з цими обставинами, відповідач погодилася сплатити відповідачу грошову компенсацію вартості автомобіля у сумі 50 000 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що 30 серпня 2005 року по 25 січня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.8).

Сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області на підставі актового запису № 478 від 13 грудня 2005 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом народження серії НОМЕР_7 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області на підставі актового запису № 392 від 13 вересня 2010 року (а.с.74-75).

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу від 10 серпня 2016 року №1443/2016/001689, ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_2 придбала автомобіль марки Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 . (а.с. 122-123).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу,визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, враховуючи, що спірний автомобіль марки Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , набутий сторонами за час шлюбу, то він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Оскільки автомобіль експлуатує відповідач ОСОБА_2 , то суд приходить до висновку про необхідність залишення його в натурі відповідачу ОСОБА_2 , натомість з неї на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути грошову компенсацію за автомобіль у розмірі 90000 грн. 00 коп. Вартість вказаного автомобіля відповідач у суді не оспарювала.

При цьому, суд, при визначені частки в спільному сумісному майні поддружжя, відхиляє доводи відповідача ОСОБА_2 про необхідність при визначені грошової компенсації на користь позивача, врахувати інтереси неповнолітніх дітей, а також той факт, що вона здійснює лікування неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , 2005 року народження, тобто несе додаткові витрати на її утримання, відтак зменшивши розмір грошової компенсації до 50000,00 грн. Оскільки, вони не грунтуються на законі.

Разом з цим, відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, суд роз`яснює відповідачу, вона має право звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (її хворобою).

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 900 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд аналізуючи зазначені положення ЦПК України, вказує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості.

З позовної заяви вбачається, що при зверненні до суду позивачем були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., однак суду не надано належних доказів щодо факту оплати позивачем послуг за професійну правничу допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачу необхідним відмовити в частині стягнення на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.2,3,10-12,13,81,82, 137, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного майна подружжя:

залишити в натурі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , автомобіль марки Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППФО НОМЕР_8 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКППФО НОМЕР_9 грошову компенсацію вартості автомобіля марки Hyundai Getz, легковий хетчбек-В, 2010 року випуску, жовтого кольору, VIN-код НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_3 у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППФО НОМЕР_8 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКППФО НОМЕР_9 судовий збір у сумі 900 (дев`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 12 липня 2019 року.

Повний текст рішення складено 17 липня 2019 року.

Суддя: В.О. Лебеженко