Справа № 459/2916/18
Провадження № 2/459/246/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Сиванич У.М.

представника позивача ОСОБА_1 І.П.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

18.09.2018 року позивачка звернулась в суд з даним позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, покликаючись на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 18.11.2006 року, від якого у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Спільне життя не склалось, у зв`язку із чим шлюб між ними було розірвано на підставі рішення суду від 14.04.2014 року. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.11.2014 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в місяць, починаючи з 01.10.2014 року до досягнення дітьми повноліття. Діти проживають із нею. Вона з 11.05.2018 року перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітна. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, працює офіційно у ТОВ «КАР-СЕРВІС» та неофіційно підробляє ІТ-спеціалістом та має стабільний високий заробіток. Інших дітей чи непрацездатних батьків на утриманні у відповідача немає. Тому просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

12.12.2018 року у справі відкрито провадження загального позовного провадження.

10.01.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що він не має додаткового заробітку в сфері ІТ, оплачує іпотеку на квартиру, купує дітям одяг, оплачує навчання у музичні школі, має на утриманні батька пенсіонера.

25.01.2019 року позивачка подала суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що твердження відповідача про відсутність додаткового заробітку, не відповідає дійсності, так як останній має офіційних дохід у розмірі 3775 грн., і з цих грошей щомісячно сплачує аліменти у розмірі 1944 грн., іпотеку у розмірі 1000 грн., утримує транспортний засіб, оплачує комунальні послуги та надає допомогу своєму батькові пенсіонеру.

12.02.2019 року у справі закрито підготовче провадження.

16.05.2019 року в судовому засіданні позивачка позов підтримала, вказала, що витрати на одну дитину в місяць становлять приблизно 4000 грн.. Вважає, що відповідач має можливість надавити кошти на утримання дітей у більшому розмірі. Тому просить прийняти рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на кожну дитину у розмірі 2000 грн. в місяць.

25.06.2019 року представник позивачки позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача позов заперечила, вказала, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі, останній добровільно сплачує додаткові витрати та аліменти у більшому розмірі.

Розглянувши заяви учасників, оцінивши докази, суд дійшов до наступного висновку.

Сторони перебували у шлюбі з 18.11.2006 року.

Під час спільного проживання у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження.

Шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення суду від 14.04.2014 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 13.11.2014 року з відповідача стягнуто аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в місяць, починаючи з 01.10.2014 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.12).

З копії довідки від 15.08.2018 року встановлено, що позивачка з 11.05.2018 року перебуває на обліку як безробітна в Червоноградській МФ ЛОЦЗ (а.с.17).

Як вбачається з копії розрахунку заборгованості по виконавчому документу від 05.09.2017 року відповідач не регулярно сплачував аліменти у 2017 році, однак у 2018 році погасив заборгованість у повному обсязі та здійснив переплату (а.с.18,19,35).

Згідно із довідкою про доходи від 22.12.2018 року відповідач працює у ТзОВ «Кар-Сервіс» та отримує стабільний дохід з липня по жовтень - у розмірі 3775, 00 грн., в листопаді 3809,98 грн. ( а.с.34).

Судом встановлено, що відповідач також є власником квартири по АДРЕСА_1 , яка перебуває в іпотеці за договором 3268 від 30.11.2011 року, що підтверджується інформацією з державного реєстру від 21.12.2018 року (а.с.36-38).

Крім того з копії пенсійного посвідчення встановлено, що батько відповідача ОСОБА_7 являється пенсіонером за віком та інвалідом 3 групи за професійним захворюванням.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (ст.183 СК України) і (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Суд не приймає твердження позивача, що матеріальне становище відповідача дозволяє сплачувати аліменти у розмірі по 2000 гривень, та значений розмір аліментів не буде мати жодного негативного впливу на матеріальне забезпечення відповідача.

Як вбачається із довідки про розмір заборгованості по аліментах відповідач сплачує їх добровільно у більшому розмірі, і на даний час існує переплата. На думку суду, це свідчить про потенційну можливість відповідача надавати кошти на утримання дітей у більшому розмірі.

Виходячи з вимог розумності та справедливості,беручи до уваги матеріальний стан позивачки та відповідача, інтереси дитини, керуючись дослідженими доказами, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Такий розмір аліментів буде відповідати реальній можливості відповідача сплачувати відповідні кошти і не буде погіршувати матеріального становища сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з відповідача в користь на користь Державної судової адміністрації Українислід стягнути 704,80 грн. судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 13.11.2014 року.

Стягувати з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 ) в користь ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) аліменти на дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до повноліття дітей.

Після набрання рішенням законної сили припинити нарахування і стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим Червоноградським міським судом Львівської області на підставі рішення від 13.11.2014 року у справі 459/4349/14-ц та відкликати такий.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 704,80 грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.06.2019 року.

Суддя: М. Д. Новосад