ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1293/18Головуючий у 1-й інстанції Ковтунович О.В.
Провадження № 22-ц/817/510/19 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 302070000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Костів О. З., Сташків Б. І.,

секретар - Сович Н.А.

з участю ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року, повний текст якого складено 21 березня 2019 року, ухвалене суддею Ковтуновичем О.В. у цивільній справі №609/1293/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шумська міська рада Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки та приведення її у попередній стан,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією жилого будинку АДРЕСА_1 шляхом:

-зобов`язання ОСОБА_4 , мешканця будинку АДРЕСА_1 привести земельну ділянку у попередній стан та прибрати всі належні йому будівельні матеріали, що складені під його огорожею, а тому автоматично розташовані ним на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , а також зобов`язати його не залишати автомобілі, інші транспортні засоби, сільськогосподарську техніку, причепи та інвентар поза межами приватизованої ним земельної ділянки, оскільки така техніка автоматично розміщується ним на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 ;

-зобов`язання ОСОБА_5 привести земельну ділянку у попередній стан та засипати облаштований нею та членами її сімї каналізаційний септик біля артезіанської свердловини прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . Прибудинкова територія вказаного будинку належить Шумській міській раді, однак відповідачі використовують дану земельну ділянку у власних потребах, чим перешкоджають позивачу особисто використовувати прибудинкову територію.

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Вказує, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд не врахував того, що земельна ділянка, на якій знаходиться будинок АДРЕСА_1 , належить Шумській міській раді, а тому в позивача наявне речове право на користування даною земельною ділянкою. Також посилається на доводи, викладені у позовній заяві.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , які доводи апеляційної скарги підтримали, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Відповідачка ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_3 у цьому АДРЕСА_4 .

АДРЕСА_5 є 6-квартирним.

Відповідно до ч.2 ст. 382 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Державна реєстрація прав на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, не проведена.

Отже, позивач як власник квартири у багатоквартирному будинку є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про площу, конфігурацію, межі прибудинкової території.

13 грудня 2018 року комісією у складі представників відділу земельних відносин, відділу містобування та архітектури, відділу правового забезпечення Шумської міської ради проведено обстеження земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_6 та встановлено, що землевпорядна документація на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , не виготовлялась, межі земельної ділянки не встановлені, прибудинкова територія не визначена. Межі земельної ділянки по АДРЕСА_6 не порушені.

Відповідно до п.4 ст. 42 ЗК України, розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Отже, позивачем не доведено порушення його права користування прибудинковою територією багатоквартирного будинку, оскільки межі такої прибудинкової території не встановлені, а тому відсутні підстави вважати, що будь-які речі, розміщені ОСОБА_4 поза межами належної йому земельної ділянки біля його огорожі є автоматично розміщеними на прибудинковій території багатоквартиргого будинку АДРЕСА_1 .

Щодо перешкод у користуванні прибудинковою територією внаслідок облаштування відповідачкою ОСОБА_5 та членами її сімї каналізаційного септика з порушенням санітарних норм біля артезіанської свердловини на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , встановлено наступні обставини.

АДРЕСА_7 будинку № АДРЕСА_1 по АДРЕСА_6 у нежитлових будівлях буд. АДРЕСА_8 та буд. 2н розміщені дві скважини з водонапірною башнею. Обидві скважини та нежитлові будівлі належать на праві власності Шумське ВАТ Агропромтехніка, що підтверджується Свідоцтвами про право власності на нерухоме майно та витягами до них про реєстрацію права власності.

З листа Шумської міської ради від 18.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_7 влаштував каналізаційний септик на відстані 7 метрів від артезіанської свердловини, яка є недіючою.

Скважина була недіючою як на час звернення позивача в суд, так і на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, що вбачається з листа Шумського ВАТ Агропромтехінка від 19.06.2019 року, потребує ремонтних робіт та закрита на реконструкцію.

Квартира позивача забезпечена постійним централізованим водопостачанням з інших джерел, чого позивач не заперечив.

Відомості про те, чи розпочата реконструкція недіючої скважини та коли планується відновлення водопостачання квартири позивача з цієї скважини, у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, коли позивач не є ані власником, ані користувачем скважини з водонапірною башнею, тому доводи про створення йому перешкод внаслідок влаштування власником квартири АДРЕСА_9 септика біля недіючої скважини, є безпідставними, права позивача на час звернення в суд та на час постановлення рішення не порушені.

Доводи апеляційної скарги про те, що хоча межі прибудинкової території й не визначені, проте земельна ділянка, на якій розміщений будинок АДРЕСА_1 належить Шумській міській раді обєднаній територіальній громаді, членом якої позивач є, тому він має законне право вимагати усунення перешкод від особи, яка постійно займає територію, яка їй не належить, а належить територіальній громаді, суд не врахував норми ст.ст. 396-400 ЦК України, позивач є добросовісним володільцем земельної ділянки, колегія суддів оцінює критично, виходячи з наступних міркувань.

Як зазначив позивач у позовній заяві, створені ОСОБА_4 перешкоди він вбачає у тому, що відповідач склав будівельні матеріали під своєю огорожею, отже - автоматично на прибудинковій території, а також просив зобовязати відповідача не залишати автомобілі, інші транспортні засоби та сільськогосподарську техніку поза межами приватизованої ним земельної ділянки, оскільки така техніка автоматично розміщується на прибудинковій території.

Однак, з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів відсутні підстави вважати, що будматеріали та рухоме майно ОСОБА_4 , розміщене поза межами належної йому земельної ділянки, автоматично є розміщеним на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, яка земельна ділянка (загальна площа, конфігурація, межі) є прибудинковою територією будинку №3 про вуд. І.Франка.

Суд вірно зазначив про те, що надані позивачем фотографії із зображенням причепа, піску та дощок не є достатніми доказами для висновку про те, що ці речі розміщені на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд не дав належної оцінки наявним у справі доказам, зокрема, приписам Шумської міської ради про ліквідацію незаконно встановленого септика, колегія суддів зазначає, що уповноважені органи вправі вирішувати у встановленому законом порядку, в тому числі і шляхом звернення в суд з відповідним позовом, питання щодо законості спорудження септика та зобовязання його ліквідувати.

Підстави для зобовязання ОСОБА_5 засипати облаштований нею та членами її сімї септик за позовом саме ОСОБА_1 відсутні, так як з врахуванням вимог ст.2 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, однак, у даному випадку права, свободи чи інтереси позивача не порушені.

Рішення суду є законним та обгрунитованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 червня 2019 року.

Головуюча

Судді