Справа № 288/529/16-ц
Провадження № 2/288/36/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - Франчук Ю.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача Квітневої сільської ради - Бевзо Л.М.,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області (далі - Відповідач 1), ОСОБА_2 (далі - Відповідач 2) про визнання заповіту нікчемним в якому з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 20 березня 2019 року /т.1 а.с.1-3, 241-245/ вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько - ОСОБА_4 . Факт родинних відносин між ними підтверджується рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2009 року, яким встановлено, що ОСОБА_5 (мати ОСОБА_4 ) була рідною бабою Позивача.

Про смерть ОСОБА_4 . Позивач дізналась 29 листопада 2015 року під час телефонної розмови. Маючи намір прийняти спадщину, яка залишилась після смерті дядька, ІНФОРМАЦІЯ_2 року Позивач звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Позивачу було повідомлено, що 26 листопада 2015 року, тобто за три дні до смерті, від імені ОСОБА_4 було складено заповіт, згідно з яким все майно та майнові права, що будуть належати спадкодавцю на день смерті він заповідає ОСОБА_2 , 1972 року народження, який проживає по АДРЕСА_1 .

Зазначений заповіт був посвідчений не державним нотаріусом, а секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Ларисою Михайлівною у присутності двох свідків ОСОБА_6 , яка проживає в будинку АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , яка проживає в будинку АДРЕСА_3 та підписаний не заповідачем, а одним із свідків - ОСОБА_6 , зазначене вказує на те, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення та є нікчемним.

Крім того, посвідчення заповіту відбулося не за місцем проживання ОСОБА_4 , а в Єрчицькій сільській раді Попільнянського району Житомирської області. ОСОБА_4 проживав та помер в АДРЕСА_4 та мав у домоволодінні ще один будинок в АДРЕСА_4 , однак будинку в АДРЕСА_4 , де, як вказано в заповіті, його було складено та підписано, у заповідача не було. Заповіт був підписаний свідком, а не іншою фізичною особою в присутності двох свідків, у заповіті не зазначені дати народження свідків та реквізити документа, на підставі якого встановлювались особи свідків.

На підставі вищевикладеного, Позивач просить визнати заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , посвідчений 26 листопада 2015 року секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Ларисою Михайлівною та підписаний ОСОБА_6 , у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 64 - нікчемним.

В судовому засіданні Позивачка позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на наведені обставини.

03 серпня 2018 року Позивач надала письмові пояснення в яких вказала, що при посвідченні спірного заповіту було допущено порушення, з яких вбачається, що заповідач ОСОБА_4 заповіт, посвідчений секретарем Єрчицької сільської ради не читав і свідків не запрошував, медична довідка на ім`я ОСОБА_4 з приводу того, що він потребує сторонньої допомоги в зв`язку з хворобою, не видавалась. Медичні документи, які б підтверджували те, що ОСОБА_4 на час складення заповіту, не міг власноруч поставити свій підпис відсутні. /т.1 а.с.181 - 182/

19 червня 2019 року ОСОБА_1 надала заяву про додаткові обставини, які з`ясувалися в процесі розгляду цивільної справи та просила звернути увагу на суперечності в свідченнях та особисту зацікавленість свідка ОСОБА_6 /т.2 а.с.38-39/

Представник Відповідача Квітневої сільської ради в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши Позивача, Відповідача - 2 та представників Відповідача -1 та Відповідача - 2, допитавши свідків, дослідивши цивільну справу та додані до неї матеріали, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м.Києва зроблено запис за № 3739. /т.1 а.с.6, 119/

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що виконавчим комітетом Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області зроблено актовий запис № 9. /т.1 а.с.6/

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . /т.1 а.с.98/

14 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Попільнянської державної нотаріальної контори з заявою в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її баба - ОСОБА_5 , що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , спадкоємцями крім неї є син померлої - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та просила видати свідоцтво про право на спадщину на належну їй частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 . /т.1 а.с.5/

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 16 грудня 2015 року, винесеної завідувачем Попільнянської державної нотаріальної контори Пилипчук Л.А., відмовлено ОСОБА_1 від прийняття спадщини, в зв`язку з пропущенням встановленого статтями 529, 530, 549 ЦК України, строку для прийняття спадщини. При вивченні поданих ОСОБА_1 документів встановлено, що Попільнянською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу за № 726/2002 року, де заявником є син померлої - ОСОБА_4 , який фактично вступив у права спадкування, відповідно до статті 549 ЦК України (1963 року) і оформив свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) ПКП «ім..Фрунзе» с.Єрчики. /т.1 а.с.5/

Згідно рішення Попільнянського районного суду Житомирської області № 2о-39/2009 від 16 жовтня 2009 року, встановлено факт, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була рідною бабою ОСОБА_1 . /т.1 а.с.7, 118, 185/

Як вбачається з копії заповіту від 26 листопада 2015 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: - все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося , та все те, що ще буде належати йому на час смерті, а також належні йому майнові права та обов`язки на час смерті заповів - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зміст статей 1235, 1241, 1274, 1276, 1307 ЦК України йому роз`яснено. На підставі статей 1248, 1253 ЦК України, заповіт на прохання ОСОБА_4 записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області. У зв`язку з хворобою заповідача, ОСОБА_4 , на його прохання та в його присутності заповіт підписала ОСОБА_6 , що засвідчено підписом ОСОБА_7 . Заповіт посвідчений Бевзо Ларисою Михайлівною , секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області зі слів ОСОБА_4 . У зв`язку з хворобою ОСОБА_4 , заповіт складено та посвідчено вдома у заповідача в АДРЕСА_4 , а також за його дорученням, у його та її, ОСОБА_11 присутності, текст заповіту підписано ОСОБА_6 . Заповіт повністю прочитаний уголос секретарем Єрчицької сільської ради до його підписання у присутності запрошених свідків: ОСОБА_6 та фельдшера ОСОБА_7 . Особу заповідача, ОСОБА_4 , встановлено, його дієздатність перевірено. Особи свідків, які прочитали заповіт уголос до його підписання і поставили на заповіті свої підписи, встановлено, дієздатність перевірено. Особу ОСОБА_6 , яка підписала заповіт у присутності секретаря, встановлено, її дієздатність перевірено, зареєстровано в реєстрі за № 64. /т.1 а.с.8, 16, 99/

Розпорядженням № 18/02-04 Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 11 серпня 2008 року, відповідно до статті 1 Закону України «Про нотаріат» та статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» призначено уповноваженою особою для вчинення нотаріальних дій у виконкомі Єрчицької сільської ради секретаря ради - Бевзо ОСОБА_12 . /т.1 а.с.17/

В порядку розгляду вказаної цивільної справи від Попільнянської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи № 72-2016 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , розпочату 31 березня 2016 року. /т.1 а.с.93 - 119/

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Єрчицькою сільською радою Попільнянського району Житомирської області складено відповідний актовий запис № 18. /т.1 а.с.96/

З спадкової справи № 72-2016 вбачається, що ОСОБА_2 звернувся 31 березня 2016 року до Попільнянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . /т.1 а.с.95/ 01 квітня 2016 року від ОСОБА_1 , також надійшла заява до Попільнянської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті дядька - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . /т.1 а.с.112/

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31 березня 2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - відсутня та за № 72 зареєстровано спадкову справу після його смерті. /т.1 а.с.103, 113/

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 березня 2016 року, заповіт ОСОБА_4 , посвідчений 26 листопада 2015 року Єрчицькою сільською радою, зареєстрований в реєстрі за № 64. /т.1 а.с.104-105/

В довідці Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 120 від 29 березня 2016 року зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , сам згідно обліку погосподарської книги НОМЕР_13, особовий рахунок № НОМЕР_5 . /т.1 а.с.97, 186/

Відповідно до копії Технічного паспорту на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_4 , власником якого був ОСОБА_4 та копія Державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_6 , згідно якого ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 3.2302 га, розташована на території Єрчицької сільської ради. /т.1 а.с.106 - 111/

При зверненні до нотаріальної контори Кобернік Л.О. додано докази, які підтверджують її родинні відносини з ОСОБА_4 , довідку № 223/02-34 від 30 вересня 2009 року, свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу, свідоцтво про смерть, рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2009 року. / а.с.115 - 119/

Згідно довідки виконавчого комітету Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області № 223/02-34 від 30 вересня 2009 року, сім`я ОСОБА_5 проживала в с.М.Чернявка (зараз Яблунівка), в складі: ОСОБА_13 - чоловік; - ОСОБА_5 - дружина; ОСОБА_14 - дочка; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_15 - племінник. Будинок 1037 року забудови, присадибної ділянки - 0.60 га. Станом на 01 січня 1955 року ОСОБА_14 вибула на навчання в Київський медичний технікум; з 1957 року ОСОБА_15 вибув для проходження служби в армії. ОСОБА_4 з грудня 1966 року по листопад 1969 року проходив службу в армії, з 1969 року вибув в м.Київ на роботу, в книзі є дані, що в домогосподарстві є ще один будинок 1966 року забудови. ОСОБА_4 повернувся 25 вересня 1971 року, працює продавцем в магазині в с . Яблунівка, проживає з батьками. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_13 помер. В погосподарській книзі № 33 за 1996 - 2000 роки, вказано адресу домогосподарства АДРЕСА_6 . ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 9, після смерті матері головою домогосподарства являється ОСОБА_4 . /т.1 а.с.117, 183, 184/

На звернення ОСОБА_1 14 серпня 2018 року за вих. № 1033 Попільнянською ЦРЛ надано відповідь, що в період з 27 липня 2015 року по 29 листопада 2015 року ОСОБА_4 наркотичні препарати не призначалися, в період з 15 червня 2015 року по 27 липня 2015 рік ОСОБА_4 періодично потребував стаціонарного лікування відповідно до записів в медичній документації. /т.1 а.с.203/

Як вбачається з Виписки з Реєстру для реєстрації заповітів Єрчицької сільської ради за 2015 рік, наданої виконавчим комітетом Квітневої сільської ради 08 квітня 2019 року за вих. № 55/02-23, номер нотаріальної дії - 64; дата - 26 листопада 2015 року; фізична особа, для якої вчиняється нотаріальна дія - ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 ; НОМЕР_7 ; документи за якими встановлено особу - паспорт НОМЕР_8 ; свідки, що діють за його дорученням: ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_9 ; ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_10 ; зміст нотаріальної дії - заповіт; у зв`язку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено за адресою: АДРЕСА_4 . /т.2 а.с.25/

В судовому засіданні було оглянуто Реєстр для реєстрації заповітів Єрчицької сільської ради за 2015 рік (Справа № 05-04), з якого вбачається, що під № 64, 26 листопада 2015 року внесено запис, згідно якого ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 ( НОМЕР_7 ), паспорт НОМЕР_8 ; свідки, що діють за його дорученням: - ОСОБА_6 , АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_9 ; - ОСОБА_7 , АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_10 , зміст нотаріальної дії - заповіт, зроблено відмітку, що у зв`язку з хворобою заповідача, заповіт посвідчено за адресою: АДРЕСА_4 .

В порядку розгляду даної справи в судовому засіданні оглянуто:

- медичну картку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та згідно епікризу б/д хворий знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Попільнянської ЦРЛ з 15 червня 2015 року по 22 червня 2015 року з діагнозом: Са шкіри спини, рекомендовано спостереження онколога.

- медичну картку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та згідно епікризу № 2213 від 06 липня 2015 року та епікризу № 2395 від 21 липня 2015 року, хворий знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Попільнянської ЦРЛ з 06 липня 2015 року по 17 липня 2015 року та з 21 липня 2015 року по 27 липня 2015 року, з діагнозом: Са шкіри спини, рекомендовано спостереження онколога. В медичній картці також міститься довідка, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та в посмертному епікризі від 30 листопада 2015 року вказано, що хворий знаходився на амбулаторному лікуванні зі скаргами на періодичні болі в ділянці серця, періодично лікувався також стаціонарно. Не дивлячись на постійне лікування, стан хворого погіршувався і в результаті хворий помер від наростання явищ серцевої недостатності. Видана довідка про смерть: а). хронічна серцево - судинна недостатність; в). ІХХ Атер. кардіосклероз.

- медичні карти стаціонарного хворого № 1962 від 15 червня 2015 року, № 2213 від 06 липня 2015 року та № 2395 від 21 липня 2015 року в яких відображено проходження ОСОБА_4 лікування в медичному закладі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 дала покази про те, що вона працює соціальним працівником та доглядала за ОСОБА_4 , приходила 2 рази в тиждень. Він попросив її, щоб прийшла секретар сільської ради та склала заповіт. Це було восени, присутня була ОСОБА_7 , яка робила перев`язки. ОСОБА_16 попросив підписатися. ОСОБА_17 при цьому присутній не був.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала покази про те, що вона працює медичним працівником та їздила на перев`язки до ОСОБА_4 , він був адекватний, але була набрякла рука, а тому він сам не міг підписати заповіт. Як підписувався заповіт не пам`ятає. ОСОБА_17 при складені заповіту присутній не був.

17 липня 2019 року Позивачем додано протокол допиту свідка ОСОБА_2 від 25 квітня 2019 року, якого було допитано в кримінальному провадженні № 0000063 від 14 березня 2019 року та він вказав, що покійний ОСОБА_4 був його родичем - двоюрідним дядьком, а тому в період часу з 2014 року по 2015 рік він його доглядав. Перед смертю ОСОБА_4 вказував, що хто його догляне і поховає, той буде його спадкоємцем. В листопаді 2015 року він уклав заповіт на користь свідка. На час укладення заповіту ОСОБА_4 добре розмовляв та усвідомлював свої дії, однак через те, що не міг самостійно розписатися, в заповіті розписалися свідки, які були присутні при укладенні заповіту. Під час укладення заповіту був пред`явлений паспорт ОСОБА_4 та паспорт свідка - ОСОБА_2 . Свідок вказав, що в родинних зв`язках з ОСОБА_11 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не перебуває. /т.2 а.с.59-61/

Також, додано протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 25 квітня 2019 року, яку було допитано в кримінальному провадженні № 0000063 від 14 березня 2019 року та вона вказала, що покійний ОСОБА_4 був її двоюрідним братом, а ОСОБА_2 є її двоюрідним племінником. В період часу з 2014 року по 2015 рік ОСОБА_2 доглядав до самої смерті за ОСОБА_4 . Під час укладання заповіту свідок була в будинку, за адресою АДРЕСА_4 , а також чула, коли зачитували заповіт, однак в його укладанні участі не брала. Під час укладення заповіту ОСОБА_4 добре розмовляв та все розумів, однак не міг самостійно рухатися, в тому числі розписатися в заповіті, тому це зробили за його бажанням свідки, які були присутні під час укладення./т.2 а.с.62-63/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. (стаття 1223 ЦК України)

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання заповіту нікчемним з тих підстав, що зазначений заповіт був посвідчений не державним нотаріусом, а секретарем сільської ради у присутності двох свідків та підписаний не заповідачем, а одним із свідків, що вказує на порушення вимог щодо форми та посвідчення заповіту. Також, посвідчення заповіту відбулося не за місцем проживання ОСОБА_4 , а в Єрчицькій сільській раді Попільнянського району Житомирської області, за вказаною в заповіті адресою АДРЕСА_4 , де було складено та підписано заповіт, спадкодавець не проживав. Заповіт був підписаний свідком, а не іншою фізичною особою в присутності двох свідків, у заповіті не зазначені дати народження свідків та реквізити документа, на підставі якого встановлювались особи свідків.

Таким чином, існує спір з приводу відповідності заповіту Закону, оскільки Позивач заперечує його дійсність на підставах, встановлених ЦК України, а тому такий заповіт в силу частини третьої статті 215 ЦК України, може бути визнаний судом недійсним.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Відповідно до пункту 13, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Судам необхідно враховувати, що не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв`язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. У цьому разі судам слід застосовувати статтю 1257 ЦК, оскільки норми глави 85 ЦК не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування визначені Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Отже, закон пов`язує визначення заповіту як нікчемного з обставинами, що можуть свідчити про складення його особою, яка не мала на це права, або з порушенням форми заповіту та порядку його посвідчення.

Наведені обставини повинні бути доведені особами, які звертаються до суду з позовом про визнання заповіту нікчемним.

Згідно із статями 1233, 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчено уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (стаття 1251 ЦК України).

Підпунктом 5 пункту «б» частини першої статті 38 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, реєстрація актів громадянського стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад).

В частині другій статті 37 Закону України «Про нотаріат» визначено, що в населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: 1) посвідчують заповіти.

За змістом частини другої та третьої статті 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (недійсним в силу закону). За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до вимог статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статтею 203 цього Кодексу.

Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

У статті 1253 ЦК України визначено, що на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: 1) нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; 2) спадкоємці за заповітом; 3) члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; 4) особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Положення закону, які регулюють порядок посвідчення заповіту при свідках (частина друга статті 1253 ЦК України) містять застереження про те, що у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 ЦК України і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. За частиною п`ятою цієї ж статті свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Згідно частини четвертої статті 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

В розділі першому глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 литого 2012 року № 296/5 визначено порядок складення заповіту, а саме нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. Посвідчення заповіту через представників не допускається, у заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача, заповіт особисто підписує заповідач. /абз. 1.1.-1.4./ Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. /абз. 1.6.-1.7./

Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. /абз. 1.8./ На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому./абз. 1.11./

Правила вчинення окремих видів нотаріальних дій викладено в Розділі ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженому Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5, а саме посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти. Заповіти подаються посадовій особі органу місцевого самоврядування не менше ніж у двох примірниках, один з яких залишається у справах органу місцевого самоврядування. /абз. 1.1.-1.2./

При посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 ЦК України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у пункті 2.6. розділу II цього Порядку.

Особа, на користь якої заповідається майно, не має права підписувати його за заповідача. /абз.1.4./

В пункті 2.6 розділу ІІ Порядку встановлено, що порядок підписання нотаріально посвідчуваних документів визначено статтею 45 Закону України «Про нотаріат». Глуха, німа або глухоніма фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, сама читає заповіт чи заяву і підписує його (її). Якщо така особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписати документ, то при вчиненні нотаріальної дії обов`язково повинна бути присутня особа (сурдоперекладач), яка може порозумітися з глухою, німою або глухонімою особою і підтвердити своїм підписом, що зміст заповіту, заяви відповідає волі учасника нотаріальної дії. Підпис особи (сурдоперекладача) проставляється після тексту заповіту, заяви. Від зазначеної особи вимагається документ, що підтверджує її кваліфікацію.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону України «Про нотаріат», якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Аналіз наведених вище норм вказує на те, що законодавством встановлений обов`язок заповідача особисто підписати заповіт. У виключних випадках, які чітко встановлені Законом заповіт може бути підписаний іншою особою.

З оскаржуваного заповіту вбачається, що його записано зі слів ОСОБА_4 за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, в заповіті не зазначено, що заповіт вголос прочитаний заповідачем, або заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт. Заповіт в зв`язку з хворобою заповідача, на його прохання та в його присутності підписано - ОСОБА_6 , яка в той час є одним із двох присутніх при складенні заповіту свідків, відомості щодо хвороби в зв`язку з якою заповідач не міг прочитати та власноруч підписати заповіт відсутні.

Наведені обставини вказують на те, що заповіт складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення і є нікчемним, оскільки текст заповіту містить суперечливі дані щодо можливості заповідача прочитати та підписати заповіт та в порушення наведених вище норм закону, заповіт за особу, яка не підписувала його, підписала особа за участі якого його посвідчено.

Крім того, в оспорюваному заповіті вказано, що його складено в АДРЕСА_4 , в той час, як ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_4 , проте в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру /т.1 а.с.104/ зазначено місце посвідчення заповіту - Єрчицька сільська рада.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Наслідком нікчемності заповіту є позбавлення права спадкування за заповітом особи, визначеної розпорядженням заповідача в якості спадкоємця за заповітом, проте обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для задоволення його позовних вимог, знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень при укладенні заповіту та вказують на нікчемність заповіту, оскільки спірний заповіт був складений з порушенням вимог законодавства, а тому наявні підстави для визнання його нікчемним.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Встановлені під час розгляду справи обставини вказують про те, що оскаржуваний заповіт, суперечить чинному законодавству та судом встановлено обставин з якими закон пов`язує визнання заповіту нікчемним, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551.20 гривень /т.1 а.с.10/, який підлягає стягненню з Відповідачів на її користь.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 ; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9; Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5; Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року № 3306/5; Законом України «Про місцеве самоврядування»; Законом України «Про нотаріат»; статтями 15, 16, 202, 203, 207, 215, 1223, 1233, 1234, 1247, 1248, 1251, 1252, 1253, 1257, 1261-1265 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання заповіту нікчемним - задовольнити.

Визнати нікчемним заповіт, складений від імені ОСОБА_4 , посвідчений 26 листопада 2015 року секретарем Єрчицької сільської ради Попільнянського району Житомирської області - Бевзо Ларисою Михайлівною та підписаний ОСОБА_6 , у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 64.

Стягнути з Квітневої сільської ради Попільнянського району Житомирської області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_11 , жительки АДРЕСА_7 , сплачений судовий збір в розмірі 275.60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_12 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_11 , жительки АДРЕСА_7 , сплачений судовий збір в розмірі 275.60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник