РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3368/19

Провадження № 2/643/4264/19

30.07.2019 р. м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але фактично в ній не проживає з березня 2016 року, на даний час мешкає за кордоном, комунальні послуги не сплачує, особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні. Реєстрація відповідача в спірному житлі позбавляє позивачів можливості оформити субсидію.

Позивачі надали суду заяву, в якій просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивачів, суд ухвалою заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.12.2008 р. ОСОБА_4 та членам її сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по ј частині кожному на праві спільної часткової власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14)

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.07.2016 р. за ОСОБА_6 визнано право власності на ј частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .(а.с.15-17)

Згідно договору дарування ОСОБА_3 передав у власність своїй матері ОСОБА_4 належну йому ј частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.11-13)

З березня 2016 р. по теперішній час відповідач ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі, що підтверджується нотаріально завіреними заявами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.21,22)

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються даним майном для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст. 155 ЖК України, житлові будинки (квартири), що знаходяться в особистій власності громадян, не можуть бути в них вилучені, власник не може бути позбавлений права користування житловим будинком.

Відповідно до вимог ст. 398 ЦК України право володіння чужим майном, в даному випадку квартирою, виникає на підставі договору з власником, а також на інших підставах встановлених законом.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Договору між сторонами про право користування спірним житлом не було, інші підстави, передбачені законом, судом не встановлені.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач більше року в спірній квартирі не мешкає, що свідчить про те, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири та відмовився від проживання та користування нею.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10- 13, 76-81, 89, 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії та номер НОМЕР_1 , ІНН НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії та номер НОМЕР_3 , ІНН НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 року.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 року.

Суддя: Я.М. Горбунова