КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року

Справа 752/3528/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9121/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Іванченка М.М., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощенного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року (ухвалене в складі судді Чередніченко Н.П., інформація щодо складання повного тексту відсутня)

в справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року заявниця ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років померла ОСОБА_3 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Померла ОСОБА_3 за свого життя у 2002 році заповіла все своє майно заявниці. В процесі звернення до нотаріусу стало відомо, що вказаний заповіт від 2002 року не є дійсним. На підставі того, що заявниця не є спадкоємцем за законом, іншого заповіту спадкодавець не складав, у прийнятті заяви про прийняття спадщини було відмовлено.

З огляду на викладене просила встановити факт , що вона проживала з померлою ОСОБА_3 однією сім`єю з 1996 року до дня її смерті, оскільки встановлення такого факту потрібно для прийняття нею спадщини за законом, як спадкоємцем четвертою черги.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа Шоста київська державна нотаріальна контора - про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю задоволено.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю з 1996 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті ОСОБА_3 .

Не погодившись з таким рішенням суду ОСОБА_1 , 20 травня 2019 року подав апеляційну скаргу, просив його скасувати в повному обсязі та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі посилався на те, що він є племінником померлої ОСОБА_2 , яка проживала одна. Заявниця приховала факт смерті його тітки від родичів з метою позбавлення законних спадкоємців права на спадкування. На даний час він звернувся до суду з заявою про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, та вважає що рішенням суду вирішені питання про його права та обов`язки.

Обставини, які були встановлені судом, щодо факту спільного проживання заявниці з його тіткою є недоведеними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки заявниця проживала не з тіткою, а в іншій квартирі в одному будинку та здійснювала за нею догляд.

Ухвалу апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження ОСОБА_2 отримала 04.06.2019, якою їй був встановлений строк для подачі відзиву - 5 днів з моменту отримання ухвали.

15.06.2019 року ОСОБА_2 надіслала відзив поштою, тобто з пропуском строку, визначеного ст. 360 ЦПК України, що стало підставою для його повернення представнику заявника.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився подав ряд клопотань про залучення доказів, зупинення провадження та відкладення судового розгляду, в задоволенні яких судом було відмовлено. Ухвала суду занесена до протоколу судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Нормою ч.1 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції вважав встановленими такі обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років померла ОСОБА_3 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки по АДРЕСА_2 .

Спадкова справа була зареєстрована 28.11.2017 року Шостою Київською державною нотаріальною конторою, про що свідчить витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 50049064 від 28.11.2017 року.

ОСОБА_3 за свого життя у 2002 році заповіла все своє майно заявниці ОСОБА_2

28.11.2017 року заявниця звернулася до Шостої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

В процесі звернення до нотаріусу стало відомо, що заповіт від 2002 року не є дійсним, оскільки в 2010 році померла заповідала своє майно іншій особі. В подальшому вказаний заповіт в 2014 році вона також скасувала.

Таким чином, на момент відкриття спадщини ОСОБА_3 заявниці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини.

Вищенаведені обставини, які суд вважав встановленими є доведеними.

Під час апеляційного розгляду судом встановлено, що на спадщину після смерті ОСОБА_3 претендує заявниця в даній справі, яка просила встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем , та ОСОБА_1 , який також звернувся до суду з відповідними заявами про встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних стосунків з метою підтвердження свого права на спадкування, як племінника в порядку ч.3 ст. 1266 ЦК України.

Тобто, судом встановлено, що існує спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про право успадкувати майно померлої ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

Враховуючи , що суд неповно з`ясував обставини справи, щодо наявності інших спадкоємців, порушив норми процесуального права, а також наявність спору про право, відповідно до вимог ст.ст. 294, 376 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням ухвали про залишення заяви без розгляду з роз`ясненням заявнику , що вона має право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 294, 367, 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2018 року скасувати .

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Шоста Київська державна нотаріальна контора про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 17 липня 2019 року.

Головуючий

Судді