Єдиний унікальний номер 264/7451/18
Номер провадження 22-ц/804/2006/19
Головуючий в 1 інстанції Матвєєва Ю.О.
Доповідач: Мальцева Є.Є.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Донецького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Баркова В.М., Биліни Т.І.,

секретар - Тулянкіна М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на заочне рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради як уповноважений представник родини одержувача щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Щомісячна адресна допомога внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до вимог чинного законодавства була призначена їй та сплачувалась з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року. Проте, у володінні чоловіка відповідача ОСОБА_2 , який входить до складу її родини, з 26 листопада 2007 року є будинок АДРЕСА_1 , що відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, стало підставою для припинення вищевказаних виплат. За період з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року, коли відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога, місто Маріуполь Донецької області, де розташований будинок члена родини отримувача допомоги, не входив до переліку населених пунктів, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення; на території міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі. Вказане є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги. Посилаючись на ст.ст.16, 1166 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в загальному розмірі 4368,06 гривень. У подальшому представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідачки кошти в розмірі 3368,06 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1726 грн.

Заочним рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2019 року у задоволенні позову Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що суд не врахував положення розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», зі змінами від 02 грудня 2015 року №1276-р. та Постанову КМУ від 31 травня 2017 року № 370, яка набула чинності 03 червня 2017 року, якою були внесені зміни до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. З 03 червня 2017 року особи, які мають у власності житлове приміщення, розташоване у районах проведення антитерористичної операції , в тому числі в м.Маріуполі, втратили право на призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

Наявність у члена сім`ї відповідача у власності житла на території м.Маріуполь є причиною виникнення переплати виплачених за період з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року сум допомоги.

У відповідності до положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів розглянула справу без участі представника позивача, який надав відповідну заяву, і у відсутності відповідача, належним чином повідомленої про розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з Антрацитівського району Луганської області смт. Красний Кут до Кальміуського району АДРЕСА_1 . (а.с. 8)

Відповідно до рішення УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради від 10 березня 2017 року ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на період з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року.(а.с. 10)

З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись із заявою про призначення допомоги, ОСОБА_1 вказувала, що у неї та будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції немає (а.с.9)

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 97171937 від 13 вересня 2017 року у власності ОСОБА_2 , який є чоловіком відповідачки, знаходиться будинок АДРЕСА_1 (загальною площею 77,3 кв.м., житловою площею 38,5 кв.м.). (а.с.14)

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 надмірно отриманих коштів державної допомоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. №505, в редакції, що діяла до 03 червня 2017 року, (надалі - Порядок №505), грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Член сім`ї відповідача має житло в м.Маріуполі, тобто у районі, де проводиться антитерористична операція. Доказів того, що м. Маріуполь було виключено з переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також те, що м.Маріуполь не відноситься до району проведення антитерористичної операції, суду не надано.

Таким чином, суд зробив висновок, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки відповідачу правомірно була призначена допомога на час вирішення питання про право на призначення таких виплат.

Вирішуючи спір, суд не погодився із позицією позивача щодо необхідності врахування переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.10.2014 р. №1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1276-р), оскільки п.6 Порядку №505 передбачає, що житлове приміщення, повинно бути розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд послався при цьому на абз.2 п.6 Порядку №505, який було викладеного в новій редакції після внесення змін відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2017 р. №370, та який зараз передбачає, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

З таким висновком колегія суддів не може не погодитись, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 січня 2014 року встановлено гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Порядок надання державної допомоги внутрішньо переміщеним особам визначається Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 (далі Порядок № 505).

Відповідно до п.2 Порядку, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 6 Порядку №505, редакція якого змінювалася за період виникнення спірних правовідносин - з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року - визначалися випадки, коли грошова допомога не призначається, зокрема у разі: наявності у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення (редакція від 7 жовтня 2015 року).

Така редакція діяла до 03 червня 2017 року (дата набрання чинності ПКМУ №370 від 31 травня 2017 року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 і від 22 вересня 2016 р. №646»). З 03.06.2017р. абз.2 п.6 викладено в новій редакції: «грошова допомога не призначається, якщо будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції), має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану».

Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015р. № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного переліку м.Маріуполь входило до таких населених пунктів.

Після набрання чинності змін до п.6 Порядку згідно ПКМУ від 31.05.17р., критерій наявності у членів сім`ї отримувача державної допомоги на праві власності житла по відношенню населеного пункту де воно розташоване до території проведення АТО перестав враховуватись.

З матеріалів справи вбачається, що допомога відповідачу призначалась починаючи з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 року (а.с. 10).

Тобто, на час набрання чинності нової редакції (03.06.2017р.) абз.2 п.6 Порядку, допомога відповідачу ОСОБА_1 вже була призначена і виплачувалась.

В ході перевірки було встановлено наявність у чоловіка відповідача на праві власності житлового будинку у м.Маріуполі, яке не відносилось до категорії населених пунктів, які: розташовані на тимчасово окупована територія України; на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; які розташовані на лінії зіткнення. Це стало підставою для прийняття УСЗН 21 вересня 2017 р. рішення про відмову у наданні допомоги (а.с.18).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: - заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до п.11 Порядку №505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Пунктом 12 Порядку передбачено підстави припинення виплати грошової допомоги з наступного місяця у разі:

- виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, останній раз допомога відповідачу була призначена та виплачувалась з 18 лютого 2017 року по 17 серпня 2017 2017 року. Звертаючись 18 лютого 2017 року з заявою про призначення допомоги та заповнюючи відповідний бланк (а.с.9) відповідачем в графі «Інформація щодо наявності у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції» зазначено «НІ». Вказані в бланку заяви дані не несли завідомо неправдивих даних, оскільки на час звернення з даною заявою до позивача, наявність у чоловіка відповідачки на праві власності частки житлового приміщення в м.Маріуполі не тягнуло правових наслідків щодо вирішення питання про надання допомоги (м.Маріуполь віднесено до району проведення АТО) і остання безумовно не могла передбачити подальших змін у діючому законодавстві.

На грошову виплату щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України.

Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, апеляційним судом не встановлено факту надання неправдивих відомостей з боку відповідача.

Це також підтверджується фактичними обставинами по справі, а саме: продовження позивачем виплат допомоги ОСОБА_1 після набрання чинності новою редакцією абз.2 п.6 Порядку № 505, та відмова у призначенні допомоги вже в подальшому.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам відсутні.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскарженого рішення, і висновків суду не спростовують, тому в їх задоволенні належить відмовити на підставі статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 липня 2019 року.

Судді :

Є.Є. Мальцева

В.М. Барков

Т.І. Биліна