Справа № 530/285/19
Номер провадження 4-с/530/22/19
УХВАЛА

іменем України

30.07.2019 м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Должко С.Р., секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків Полтавської області скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни та приватного виконавця виконавчого округуКиївської області Говорова Павла Володимировича сторони виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на протиправні дії та бездіяльність приватних виконавців,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни та приватного виконавця виконавчого округуКиївської області Говорова Павла Володимировича.

Скаржник ОСОБА_1 , суб`єкти оскарження Гречишин Н.В. , Говоров П.В. , стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а саме судових повісток на 30.07.2019 року на 10 год. 40 хвилин, в судове засідання не з`явилися. Від них не надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Частиною першою статті 44 ЦПК України встановлений обов"язок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування відповідача про розгляд справи. Згідно електронного сайту Зіньківського районного суду Полтавської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначенні судові засідання.

В зв`язку із викладеним та беручи до уваги вищевикладене суд встановив, що суб`єкти оскарження, скаржник та, боржник та стягував належним чином були повідомленими, в судове засідання не з"явилися знаючи про те, що в Зіньківському районому суді знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни та приватного виконавця виконавчого округуКиївської області Говорова Павла Володимировича сторони виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 на протиправні дії та бездіяльність приватних виконавців.

Судова повістка надсилалась учасникам справи в порядку, передбаченому п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, на адресу місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно скарги, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність приватного виконавця Гречин Н.В. і скасувати її постанови, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 року ВП №58244489; постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 року ВП №58244903; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 30.01.2019 року ВП №58244489; постанову про. стягнення з боржника основної винагороди, від 30.01.2019 року ВП №58244903; постанову про арешт майна боржника від 30.01.2019 року ВП №58244489. Визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Говорова П.В. щодо не направлення боржникові копії постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

Суд, оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 року ВП №58244489, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №530/310/15-ц, виданого 26.08.2015 року Зіньківським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 682930 грн. заборгованості та 3654 грн. витрат пов`язаних із оплатою судового збору; з постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 року ВП №58244903, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №530/851/15-ц, виданого 18.08.2015 року Зіньківським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 200250 грн. заборгованості та 2003 грн. витрат по сплаті судового збору; постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 30.01.2019 року ВП №58244489, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною було постановлено стягнути із боржника основну винагороду приватного виконавця у сумі 32539,34 грн.; постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 30.01.2019 року ВП №58244903, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною було постановлено стягнути із боржника основну винагороду приватного виконавця у сумі 9587,22 грн.; постанови про арешт майна боржника від 30.01.2019 року ВП №58244489, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталією Володимирівною було постановлено накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - 471817,39 грн.

Відповідно частини 1, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження, документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено права виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною другою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Згідно ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.12.2018 року в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 разом з ним за даною адресою зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем знаходження приватного виконавця Говорова П.В. є ( АДРЕСА_2 ), виходячи з цього приватний виконавець повинен відкривати виконавчі провадження в межах територіального округу Київської області, крім цього для отримання дозволу на відчуження майна до служби у справах дітей не звертався. В результаті продажу державним підприємством "Сетам" за поданням приватного виконавця Говорова П.В. житлової квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 було порушено право на житло неповнолітнього ОСОБА_5 ..

Відповідно частини 1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Відповідно частини 1, 6 ст. 56 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть бути залучені судом до участі у справі або брати участь у справі за своєю ініціативою для подання висновків на виконання своїх повноважень. Участь зазначених органів у судовому процесі для подання висновків у справі є обов`язковою у випадках, встановлених законом, або якщо суд визнає де за необхідне. Служба у справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області є органом соціального захисту дітей Зіньківської районної державної адміністрації і належить до числа суб`єктів, зазначених у частинах першій та другій статті 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» та діє відповідно до повноважень визначених цим законом та законом України «Про місцеві державні адміністрації».

Згідно преамбули Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» виходячи з Конституції України та Конвенції ООН про права дитини цей Закон визначає правові основи діяльності органів і служб у справах дітей та спеціальних установ для дітей, на які покладається здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед осіб, які не досягали вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до частини 3 ст. 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» під соціальним захистом дітей у цьому Законі слід розуміти комплекс заходів і засобів соціально-економічного та правового характеру, здійснення яких покладається на суб`єктів, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, щодо забезпечення прав дітей на життя, розвиток, виховання, освіту, медичне обслуговування, надання матеріальної підтримки.

Як передбачено статтею 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», основними завданнями центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, служб у справах дітей є в тому числі проведення роботи з соціально-правового захисту дітей, запобігання бездоглядності та правопорушенням серед них, із соціально-психологічної реабілітації найбільш уразливих категорій дітей, контроль та координація діяльності служб у справах дітей, при здійсненні якої вони можуть звертатися у разі порушення прав та законних інтересів дітей, а також з питань надання їм допомоги до відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Відповідно ст. 6 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», суди розглядають справи: щодо неповнолітніх, які вчинили кримінальні правопорушення; щодо неповнолітніх, які вчинили адміністративні правопорушення у віці від 16 до 18 років; про поміщення дітей віком від 11 років у приймальники-розподільники для дітей; про адміністративну відповідальність батьків (усиновителів) або опікунів (піклувальників) неповнолітніх за невиконання ними своїх обов`язків щодо виховання і навчання дітей; про обмеження батьків у дієздатності, відібрання дітей та позбавлення батьківських прав, виселення осіб, позбавлених батьківських прав, якщо їх спільне проживання з дітьми, щодо яких вони позбавлені батьківських прав, неможливе; про поновлення батьківських прав і розв`язання спорів між батьками щодо місця проживання дітей; щодо інших питань, пов`язаних з особистими, житловими і майновими правами неповнолітніх.

В провадженні Зіньківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області здійснюється виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Зіньківським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» визначено черговість задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні, згідно частини 1 якої передбачено, що у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна, у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника, у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами, у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету, у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги. З чого слідує, що за встановленою Законом черговістю задоволення вимог стягувачів у виконавчому провадженні, вимоги ОСОБА_7 щодо стягнення аліментів на утримання дитини задовольняються у другу чергу, а вимоги ОСОБА_2 у п`яту чергу.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на час здійснення зазначеного виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Вимоги зазначеної статті вказують на те, що повертаючи виконавчий документ стягувачу, згідно із статтею 40-1 цього Закону державний виконавець мав би зняти арешт. У зв`язку з не зняттям такого арешту, державним виконавцем порушено права скаржника.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається із виконавчих листів №530/310/15-ц та №530/851/15-ц виданих у 2015 році строк їх пред`явлення до виконання до відповідного числа 2016 року включно.

Виконавчі листи №530/310/15-ц та №530/851/15-ц були подані ОСОБА_2 до виконання приватному виконавцеві Гречин Н.В. в січні 2019 року, тобто встановлений законом строк пред`явлення зазначених виконавчих документів до виконання було пропущено стягувачем.

Відповідно пункту 2), частини 4, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Всупереч вимогам Закону приватний виконавець Гречин Н.В., діючи протиправно, не повернула виконавчі документи стягувачу без прийняття їх до виконання протягом трьох робочих днів з дня їх пред`явлення, натомість незаконно відкрила виконавчі провадження з примусового виконання вищезазначених виконавчих листів, в чому вбачається порушення приватним виконавцем Гречин Н.В. положень ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином дії та бездіяльність приватного виконавця Гречин Н.В. є протиправними.

Приватний виконавець направив боржникові копію постанови про відкриття виконавчого провадження пізніше ніж наступного робочого дня після винесення постанови, що підтверджується відомостями інтернетсайту «Укрпошти» про відстеження поштового відправлення, в чому вбачається протиправна бездіяльність приватного виконавця Гречин Н.В., яка полягає в порушенні вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином бездіяльність приватного виконавця Гречин Н.В. є протиправною.

Також ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.12.2018 року було визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича і скасовано його постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника у виконавчих провадженнях за АСВП №55066662 та №55067099, про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що ОСОБА_2 подав виконавчі листи.№530/310/15-ц та №530/851/15-ц до виконання приватному виконавцеві Гречин Н.В. в січні 2019 року і вона відкрила виконавче провадження з їх примусового виконання, слідує, що приватний виконавець Говоров П.В. повернув зазначені виконавчі документи стягувачеві ОСОБА_2 ..

Разом з тим приватний виконавець Говоров П.В. не надіслав боржникові ОСОБА_1 копій постанов про повернення виконавчих документів стягувачу, в чому вбачається протиправна бездіяльність приватного виконавця Говорова П.В., яка полягає в порушенні вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином бездіяльність приватного виконавця Говорова П.В. є протиправною.

Відповідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Боржник ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав 12.02.2019 року, що підтверджується відомостями інтернетсайту «Укрпошти» про відстеження поштовоговідправлення.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право).

На підставі наведеного та керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 258-261,317,321,391,447,448, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на протиправні дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни та приватного виконавця виконавчого округуКиївської області Говорова Павла Володимировича сторони виконавчого провадження боржник ОСОБА_1 , стягував ОСОБА_2 на протиправні дії та бездіяльність приватних виконавців - задовольнити.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталії Володимирівни і скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 року ВП №58244489; постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.01.2019 року ВП №58244903; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 30.01.2019 року ВП №58244489; постанову про стягнення з боржника основної винагороди, від 30.01.2019 року ВП №58244903; постанову про арешт майна боржника від 30.01.2019 року ВП №58244489.

Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича щодо ненаправлення боржникові копії постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко

секретар: Л.Г.Стрілець