Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 387/435/16-ц

провадження № 61-18313св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Сердюка В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Калараша А.А., Литвиненко І. В., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОГРАН»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області, у складі судді Майстера І. П., від 14 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області, у складі колегії суддів: Гайсюка О. В., Мурашка С. І., Карпенка О. Л., від 24 січня 2017 року.

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОГРАН» (далі - ТОВ «АГРОГРАН») про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення невиплаченої орендної плати.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 24 лютого 2012 року між ним та ТОВ «АГРОГРАН» було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким він передав належну йому на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 10,00 га, що розташована на території Олексіївської сільської ради в оренду ТОВ «АГРОГРАН» на 11 років.

За умовами укладеного договору оренди орендна плата за 1 рік оренди становить 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7 852, 00 грн та сплачується щорічно до 25 грудня. Основною та переважною формою сплати орендної плати є натуральна форма у вигляді готової продукції за рік: пшениця - 2 400 кг, ячмінь - 2 400 кг, соняшник - 200 кг, кукурудза - 400 кг, цукор - 100 кг, оранка та культивація городів до 0,5 га.

15 березня 2012 року між сторонами було укладено ще один договір оренди земельної ділянки, за яким заявник передав ТОВ «АГРОГРАН» належну йому земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 5, 00 га на території Олексіївської сільської ради в оренду на 11 років.

За умовами договору оренди від 15 березня 2012 року орендна плата за 1 рік оренди становить 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 3 926, 00 грн та сплачується щорічно до 25 грудня. Основною та переважною формою сплати орендної плати є натуральна форма у вигляді готової продукції за рік: пшениця - 1 200 кг, ячмінь - 1 200 кг, соняшник - 100 кг, кукурудза - 200 кг, цукор - 50 кг, оранка та культивація городів до 0,5 га.

Заявник стверджував, що ТОВ «АГРОГРАН» з 2012 року орендної плати йому не сплачував.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд розірвати вищезазначені договори оренди земельних ділянок та стягнути із ТОВ «АГРОГРАН», за 2013-2015 роки: пшениці - 10 800 кг, ячменю - 10 800 кг, соняшника - 900 кг, кукурудзи - 1 800 кг, цукру - 450 кг, що складає у грошовому еквіваленті 35 334, 00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто із ТОВ «АГРОГРАН» на користь ОСОБА_1 орендну плату у натуральному вигляді на підставі договорів оренди землі від 15 березня 2012 року та 24 лютого 2012 року за 2013, 2014, 2015 роки, а саме: пшениця - 10 800 кг, ячмінь - 10 800 кг, соняшник - 900 кг, кукурудза 1 800 кг, цукор - 450 кг. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доказів отримання від ТОВ «АГРОГРАН» орендної плати ОСОБА_1 за 2013, 2014, 2015 роки, сторонами суду не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги заявника щодо стягнення із ТОВ «АГРОГРАН» орендної плати за 2013, 2014, 2015 роки у натуральному виразі підлягають задоволенню. Однак ОСОБА_1 не звертався до ТОВ «АГРОГРАН» із вимогою про сплату орендної плати, вина товариства у порушенні зобов`язання за договорами оренди землі відсутня, а тому воно не може нести відповідальність у вигляді розірвання договору. Крім того, місцевий суд вказав про відсутність у діях ТОВ «АГРОГРАН» систематичної несплати орендної плати ОСОБА_1 .

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд першої інстанції правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог заявника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить змінити рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року у частині вирішення вимог про розірвання договорів оренди земельних ділянок і ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити ці вимоги заявника, посилаючись на неправильне застосування судами першої та інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи. Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд не врахував систематичну несплату орендарем орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

28 серпня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АГРОГРАН» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення невиплаченої орендної плати за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 387/435/16-ц (провадження № 61-18313св18) було призначено повторний автоматизований розподіл.

10 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

19 червня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АГРОГРАН» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення невиплаченої орендної плати за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року призначено до розгляду колегією у складі п`яти суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Доводи відзиву (заперечень) на касаційну скаргу

ТОВ «АГРОГРАН»у запереченні на касаційну скаргу вказує на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 10, 00 га у межах згідно із планом до державного акту на право приватної власності на землю.

За договором оренди земельної ділянки, укладеним 24 лютого 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОГРАН», орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 10, 00 га., яка знаходиться на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області строком на 11 років. Зазначений договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області 05 листопада 2012 року за № 04692. Земельна ділянка передана орендарю на підстав акту приймання передачі земельної ділянки від 24 лютого 2012 року.

Згідно з пунктом 4.2 договору оренди земельної ділянки, укладеного 24 лютого 2012 року, сторони дійшли згоди, що орендна плата за даним договором може справлятися в грошовій та натуральній формі і сплачується щорічно до 25 грудня.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що сторони погоджуються, що основною та переважною формою сплати орендної плати є натуральна форма у вигляді готової продукції, а саме: пшениця, ячмінь, соняшник, цукор. Сторони погодили між собою форму оплати та вид продукції (у разі оплати натуральною формою) у натуральній формі за рік: пшениця - 2 400 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; ячмінь - 2 400 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; соняшник - 200 кг орендної плати у грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; кукурудза - 400 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; цукор - 100 кг орендної плати у грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків. Інші види продукції та послуг - оранка та культивація городів 0, 5 га.

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5, 00 га, у межах згідно із планом до державного акту на право приватної власності на землю.

За договором оренди земельної ділянки, укладеним 15 березня 2012 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АГРОГРАН», орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 5, 00 га., яка знаходиться на території Олексіївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області строком на 11 років. Зазначений договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області від 05 листопада 2012 за № 04698. Дана земельна ділянка передана орендарю на підстав акту приймання-передачі земельної ділянки від 15 березня 2012 року.

Згідно з пунктом 4.2 договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 березня 2012 року, сторони дійшли згоди, що орендна плата за даним договором може справлятися в грошовій та натуральній формі і сплачується щорічно до 25 грудня.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що сторони погоджуються, що основною та переважною формою сплати орендної плати є натуральна форма у вигляді готової продукції, а саме: пшениця, ячмінь, соняшник, цукор. Сторони погодили між собою форму оплати та вид продукції (у разі оплати натуральною формою) у натуральній формі за рік: пшениця - 1 200 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; ячмінь - 1200 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; соняшник - 100 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; кукурудза - 200 кг орендної плати в грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків; цукор - 50 кг орендної плати у грошовій формі за цінами реалізації, які діють на момент розрахунків. Інші види продукції та послуг - оранка та культивація городів 0, 5 га.

Згідно з наданою відповідачем заявою із розпискою ОСОБА_1 , останній отримав у ТОВ «АГРОГРАН»орендну плату за 2021 - 2023 роки у розмірі 29 768, 37 грн.

Відповідно до видаткового касового ордера від 25 липня 2012 року № 144 ОСОБА_1 отримав у ТОВ «АГРОГРАН»орендну плату за 2021 - 2023 роки у розмірі 19 678, 30 грн.

Згідно з видатковим касовим ордером від 25 липня 2012 року № 145 ОСОБА_1 отримав у ТОВ «АГРОГРАН» орендну плату за 2021 - 2023 роки у розмірі 6 994, 39 грн.

Відповідно до видаткового касового ордера від 15 червня 2012 № 105 ОСОБА_1 отримав у ТОВ «АГРОГРАН» орендну плату у розмірі 3 000, 00 грн.

Доказів щодо виплати чи отримання ОСОБА_1 від ТОВ «АГРОГРАН»орендної плати за 2013, 2014, 2015 роки суду не надано.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Справа підлягає перегляду у касаційному порядку у частині вимог заявника про розірвання договорів оренди землі, так як у іншій частині останнім не оскаржується.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 57 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

За положеннями частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року № 6?977цс16.

Стягуючи із ТОВ «АГРОГРАН» на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2013, 2014, 2015 роки та вказуючи на відсутність доказів отримання ОСОБА_1 від ТОВ «АГРОГРАН» орендної плати за 2013, 2014, 2015 роки суд першої інстанції зазначив у рішенні про відсутність у діях ТОВ «АГРОГРАН» систематичної несплати орендної плати ОСОБА_1 , а тому, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у частині розірвання договорів оренди, місцевий суд зробив передчасний висновок про відсутність підстав для задоволення цих позовних вимог.

Місцевим судом не була встановлена кількість фактів порушення з боку ТОВ «АГРОГРАН» свого договірного зобов`язання по сплаті орендної плати на користь орендодавця протягом 2013-2015 років та не досліджені ознаки неодноразовості, систематичності дій орендаря з несплати орендної плати, про які зазначав позивач у позовній заяві.

Крім того, саме по собі не звернення заявника до ТОВ «АГРОГРАН» із вимогою про сплату орендної плати не знімає відповідальності із орендаря за не вчинення дій щодо виплат орендної плати.

Суд першої інстанції, при розгляді справи не дотримався вимог статті 212 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи,не дослідив докази, необхідні для встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог (у частині розірвання договорів оренди землі).

Суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив правильність висновків суду першої інстанції, не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги та формально погодився з позицією суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог заявника у частині вимог про розірвання договорів оренди землі.

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки вказані недоліки, допущені судами, не можуть бути усунуті при касаційному розгляді справи, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «АГРОГРАН» про розірвання договорів оренди землі, з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

При новому розгляді справи суду необхідно надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо, надати мотивовану відповідь на всі основні аргументи сторін.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. В. Сердюк

СуддіА. І. Грушицький

А. А. Калараш І. В. Литвиненко

Є. В. Петров