ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

справа №523/2646/17

провадження № 22-ц/813/4518/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Колеснікова Г.Я. (суддя-доповідач),

суддів: Сєвєрової Є.С., Вадовської Л.М.,

за участю секретаря Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на додаткове рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року в частині відмови у стягненні компенсації за відрив від звичайних занять у складі судді Середи І.В.,

ВСТАНОВИВ:

Рух справи в суді першої інстанції

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину (т.1 а.с.1-2).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07 серпня 2018 року, з урахуванням ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 12 листопада 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн., починаючи з 15 лютого 2017 року і до досягнення донькою повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с.186,187-188, виділені матеріали а.с.3).

У серпні 2018 року представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат (т.2 а.с.1-5).

Заява обґрунтована тим, що під час перебігу судового розгляду даної справи позивачкою понесені судові витрати на загальну суму 259,25 грн. Крім того, він ( ОСОБА_1 ) як представник позивачки внаслідок вчинення дій необхідних для розгляду справи, був вимушений відволікатися певний час від своїх звичайних занять, у зв`язку з чим він має право на відповідну компенсацію, передбачену ч.2 ст.138 ЦПК України.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на користь:

- ОСОБА_2 судові витрати у сумі 259,25 грн.;

- ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 1 419,19 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 259,25 грн. В іншій частині вимог представника ОСОБА_1 відмовлено (т.2 а.с.24).

Задовольняючи заяву в частині стягнення судових витрат на користь позивачки у розмірі 259,25 грн., суд виходив з доведеності понесених витрат.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення компенсації за відрив від звичайних занять на користь представника ОСОБА_1 , суд виходив з того, що представником не надано суду доказів про рід його діяльності, де він працює, щоб можна було дійти висновку, що він втратив заробіток чи був відірваний від звичайних занять.

Доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм права, просив скасувати додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні компенсації за відрив від звичайних занять та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вимог (т.2 а.с.29-31).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення неправильно витлумачив положення ч.2 ст.138 ЦПК України, яка передбачає різні види компенсації:

1)за втрачений заробіток;

2)за відрив від звичайних занять.

При цьому для визначення суми компенсації за відрив від звичайних занять визначальним є лише розмір мінімальної заробітної плати, який був встановлений законодавцем, та час, який був витрачений особою на вчинення відповідних дій, необхідних для розгляду справи. Інших доказів законом не вимагається. При цьому звичайні заняття особи не обумовлені обов`язковою трудовою діяльністю.

Правом на відзив на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

Позиція апеляційного суду

Належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з`явились, клопотання про поважність причин неявки в суд апеляційної інстанції не подавали (т.2 а.с.47,48). З метою дотримання строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.371 ЦПК України, відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Городецького М.Б. в інтересах ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Додаткове рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрату розмірі 259,25 грн. не оскаржено, тому в цій частині оскаржуване рішення судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Розгляд цивільної справи передбачає участь сторін (їх представників), для чого вони повинні з`явитися у призначений час в приміщення суду. Від їх особистої явки до суду залежить реалізація більшості інших процесуальних прав.

Стаття 138 ЦПК України визначає склад витрат сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду. Зокрема до таких витрати відносяться:

1) витрати, пов`язані із переїздом до іншого населеного пункту;

2) витрати, пов`язані із найманням житла;

3) компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

Представник ОСОБА_1 , посилаючись на вимоги ч.2 ст.138 ЦПК України, просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 1 419,19 грн.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

З наданого представником ОСОБА_1 розрахунку компенсації за відрив від звичайних занять вбачається, що він (розрахунок) проведений за вчинення таких дій як:

-прибуття до відділення пошти/кур`єрскої доставки для відправки позову до суду, копій судових рішень адресатам, заяви про стягнення судових витрат відповідачу;

-прибуття до суду та участь у судових засіданнях;

-прибуття до суду та ознайомлення з матеріалами справи;

-прибуття до суду та подача відповідних заяв;

-прибуття до суду та отримання копій судових рішень;

-прибуття до відповідних юридичних осіб та вручення копій судових рішень (т.2 а.с.2-4).

Разом з тим, за вимогами ст.138 ЦПК України компенсації підлягають лише витрати, що пов`язані з явкою до суду. Зокрема, обсяг фактично втраченого представником часу становить тривалість судових засідань, час, витрачений ним на переїзд до суду та повернення, а також час, витрачений на явку до суду, коли судові засідання не проводилися. При цьому тривалість часу за кожним конкретним випадком повинна бути доведена належними доказами.

Час призначений судом для проведення судового засідання зумовлює представника відірватися від звичайних занять, тому витрачений час компенсується стороні та її представникові, на користь якої ухвалено судове рішення. Відшкодуванню підлягають лише витрати, які є документально підтвердженими та безпосередньо пов`язаними із реалізацією особою права на захист шляхом звернення до суду. Водночас сторона, яка заявляє до відшкодування ці витрати, зобов`язана довести належними та допустимими доказами обґрунтованість цих витрат, зокрема їх розмір.

В той час, як вчинення інших дій представником, як то: прибуття до відділення пошти для відправлення процесуальних документів, прибуття до суду для подачі відповідних заяв, ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій процесуальних документів, прибуття до відповідних юридичних осіб для вручення судових рішень не охоплюється вимогами ст.138 ЦПК України, за витрачений час на що здійснюється відповідна компенсація.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України постанова від 27 квітня 2006 р. № 590, згідно якої сума компенсації (відшкодування) за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія, і не може перевищувати її розміру, обчисленого за фактичні години відриву від звичайних занять.

При обрахунку компенсації за відрив від звичайних занять, колегія суддів виходить із заявлених вимог та фактично витраченого часу представником на судові засідання, що підтверджується матеріалами справи - зокрема, журналами/протоколами судового засідання, на які не були подані заперечення сторонами у справі. Розмір фактично витраченого часу на дорогу не підтверджений жодним доказом, тому не врахований судом при розрахунку.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 07 березня 2017 року справа призначена до розгляду на 12 квітня 2017 року на 09:20 годин (т.1 а.с.13).

Дата судового засіданняЧас призначення справиЧас фактичного початку судового засіданняЧас закінчення судового засіданняВсього кількість годин, пов`язані з явкою до судуПогодинний розмір мінімальної заробітної плати, встановлені Законами про державний бюджет України на 2017/2018р.р.Розмір компенсації
12.04.201709:30 (т.1 а.с.13)10:06 (т.1 а.с.44)12:10 (т.1 а.с.46)2 год. 40 хв.19,34 грн.51,57 грн.
06.06.201710:00 (т.1 а.с.46,50)10:33 (т.1 а.с.58)11.00 (т.1 а.с.58)1 год.19,34 грн.19,34 грн.
16.11.201711:00 (т.1 а.с.103)11:11 (т.1 а.с.119)11:21 (т.1 а.с.120)21 хв.19,34 грн.6,77 грн.
19.12.201711:00 (т.1 а.с.120)11:46 (т.1 а.с.130)11:57 (т.1 а.с.131)57 хв.19,34 грн.18,37 грн.
11.04.201712:00 (т.1 а.с.139)13:33 (т.1 а.с.154)13:56 (т.1 а.с.155)1 год. 56 хв.19,34 грн.37,39 грн.
18.04.201810:30 (т.1 а.с.155)11:07 (т.1 а.с.176)11:42 (т.1 а.с.178)1 год. 12 хв.22,41 грн.26,89 грн.
07.08.201811:40 (т.1 а.с.180)12:11 (т.1 а.с.184)13:18 (т.1 а.с.185)1 год.38 хв. 22,41 грн.36,60 грн.

РАЗОМ: 196,93 грн.

Відносно судового засіданні від 27 червня 2017 року представником ОСОБА_1 не надано суду належних та достовірних доказів, що він в цей день був присутній у суді у зв`язку із призначенням даної справи. Так, з довідки секретаря судового засідання від 27 червня 2017 року вбачається, що сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу, призначеного на 12:20 год. 27 червня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось та судовий розгляд відкладено (т.1 а.с.88). Наявна в матеріалах справи розписка про отримання судової повістки про виклик до суду на ім`я ОСОБА_1 на 03 жовтня 2017 року не є належним доказом, що може підтвердити тривалість часу знаходження в суді, оскільки оформлена не належним чином: не зазначено найменування суду, не містить підпису в графі «Одержав особисто», не зафіксовано час перебування у суді (т.1 а.с.90).

Таким чином, обґрунтованим та доведеним є розмір компенсації за відрив від звичайних занять у сумі 196,93 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на користь представника ОСОБА_1

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, оскільки визначення розміру суми, яка підлягає компенсації, не залежить від виду чи роду звичайних занять, а прив`язана до мінімальної заробітної плати.

У зв`язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року в частині відмови у стягненні компенсації за відрив від звичайних занять. Заява представника ОСОБА_1 в частині стягнення компенсації за ч.2 ст.138 ЦПК України підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню компенсація за відрив від звичайних занять у розмірі 196,93 грн.

Керуючись ст.ст. 374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 14 листопада 2018 року в частині відмови у стягненні компенсації за відрив від звичайних занять скасувати.

Заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про стягнення компенсації за відрив від звичайних занять задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) компенсацію за відрив від звичайних занять у розмірі 196,93 грн. (сто дев`яносто шість гривень дев`яносто три копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2019 року.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков