Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 336/7861/16-ц

провадження № 61-34823 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

представники відповідача: Петриванов Андрій Олександрович, Солонін Євген Сергійович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком»на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у складі судді Зарютіна П. В. від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області

у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Онищенка Е. А., Трофимової Д. А.

від 27 вересня 2017 року

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ, товариство) «Укртелеком» про захист прав споживача, визнання договору припиненим шляхом розірвання, стягнення пені та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору від 09 червня

2009 року №5222, укладеного з ПАТ «Укртелеком», вона отримує телекомунікаційні послуги електрозв`язку.

З 01 червня 2016 року надання таких послуг було припинено, про що вона повідомила відповідача.

У зв`язку із тривалою перервою у наданні послуг 21 жовтня 2016 року вона направила відповідачу заяву про розірвання договору, повідомила про односторонню відмову від договору та просила повернути сплачену авансом абонентну плату і штраф за порушення терміну усунення пошкоджень телефонної мережі.

Відповідач на її заяву не відповів, а з листопада 2016 року знов почав нараховувати абонентну плату.

Посилаючись на умови договору про надання послуг електрозв`язку, закони України: «Про телекомунікації», «Про захист прав споживачів», норми ЦК України ОСОБА_1 просила суд: визнати укладений між ними договір припиненим шляхом розірвання з 05 листопада 2016 року, стягнути

з відповідача на її користь залишок коштів на рахунку у сумі 50,91 грн,

пеню у сумі 30,09 грн, а також завдану неправомірними діями відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня

2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано договір від 09 червня 2009 року № 5222, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укртелеком», припиненим шляхом розірвання з 05 листопада

2016 року. Стягнуто з ПАТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 штраф

у сумі 30,09 грн; невикористану частину коштів на рахунку у сумі 32,10 грн;

1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що ПАТ «Укртелеком» порушив права позивачки, як споживача телекомунікаційних послуг, що є підставою для задоволення позову.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укртелеком» відхилено. Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відповідач протягом розумного строку не відновив надання телекомунікаційних послуг електрозв`язку, що свідчить про неправомірні дії ПАТ «Укртелеком».

Стягнутий районним судом розмір моральної шкоди відповідає вимогам розумності та справедливості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Укртелеком», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу № 336/7861/16-ц

з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

07 червня 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2019 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували факт крадіжки кабелю, що свідчить про відсутність вини товариства у ненаданні послуг, факт відновлення надання послуг, а тому відсутні підстави для стягнення штрафу та відшкодування моральної шкоди.

Також зазначається про відсутність підстав для розірвання договору, оскільки позивачка не з`явилася до товариства для її ідентифікації та верифікації як особи, яка подала заяву про розірвання договору, а тому товариство не могло задовольнити її заяву.

Також зазначається, що суди допустили порушення норм процесуального права при розгляді справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заперечення на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

09 червня 2009 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укртелеком» укладено договір №5222 про надання послуг електрозв?язку (а. с. 6-11).

01 червня 2016 року надання послуг електрозв?язку припинено у зв?язку із пошкодженням невстановленою особою кабельної лінії зв?язку та викрадення ділянки кабелю.

21 жовтня 2016 року ОСОБА_1 надіслала ПАТ «Укртелеком» заяву про розірвання договору, в якій просила повернути сплачену авансом абонентну плату, сплатити штраф за перевищення терміну усунення пошкоджень телефонної мережі, яку відповідач отримав 25 жовтня 2016 року

(а. с. 14-16).

31 жовтня 2016 року надання послуг електрозв?язку відновлено.

Після цього ПАТ «Укртелеком» надсилав позивачці квитанції про сплату наданих послуг.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Укртелеком» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають не у повному обсязі.

Умовами договору про надання послуг електрозв?язку та додаткової угоди до нього від 09 червня 2009 року передбачено права та обов?язки підприємства зв?язку та споживача. Зокрема, підприємство зобов`язалось забезпечити безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв?язку (пункт 2.1.1.); усувати пошкодження телефонного зв?язку в контрольні технологічні терміни (пункт 2.1.4.). При цьому, споживач має право у разі відсутності потреби в послугах електрозв`язку відмовитись від їх отримання та припинити дію договору. Дату відмови повідомити підприємству зв`язку письмовою заявою не пізніше ніж за десять днів (пункт 3.1.2.); користуватися телефонним зв`язком із спецслужбами (міліція, пожежна охорона, швидка медична допомога, аварійна служба газу) (пункт 3.1.4.); не вносити абонентної плати за весь час пошкодження телефону не з вини споживача, яке тривало протягом п`яти і більше діб з моменту подання ним заяви до бюро ремонту (пункт 3.1.9.).

Згідно з пунктом 5.2. договору підприємство зв?язку сплачує споживачеві пеню у розмірі 25 відсотків добової абонентної плати за кожну добу перевищення контрольного терміну (5 діб), але не більше, як за три місяці.

Згідно з пунктом 6.1. договору споживач має право подати підприємству зв`язку пропозицію, заяву, скаргу, претензію щодо надання послуг. Скарга, претензія можуть бути подані в будь-якій формі. У разі неможливості негайного вирішення порушених питань вони повинні бути викладені в письмовій формі за підписом заявника із зазначенням його адреси.

Статтею 32 Закону України «Про телекомунікації» передбачено права споживачів телекомунікаційних послуг на державний захист своїх прав, своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг, повернення

від оператора, провайдера телекомунікацій невикористаної частини коштів у разі відмови від передплачених телекомунікаційних послуг у випадках

і порядку, визначених правилами надання і отримання цих послуг, відмову від телекомунікаційних послуг у порядку, встановленому договором про надання телекомунікаційних послуг. Згідно до статті 40 цього Закону оператор, провайдер телекомунікацій несе перед споживачами за ненадання або неналежне надання телекомунікаційних послуг відповідальність у разі неусунення протягом однієї доби із зафіксованого моменту подання абонентом заявки щодо пошкодження телекомунікаційної мережі, яке унеможливило доступ споживача до послуги або знизило до неприпустимих значень показники якості телекомунікаційної послуги, абонентна плата за весь період пошкодження не нараховується, а оператор телекомунікацій у разі неусунення пошкодження протягом п`яти діб із зафіксованого моменту подання абонентом відповідної заявки сплачує споживачу штраф у розмірі 25 відсотків добової абонентної плати за кожну добу перевищення цього терміну, але не більше ніж за три місяці. Оператори, провайдери телекомунікацій не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 55 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, припинення надання послуг (послуги) може здійснюватися оператором, провайдером у разі припинення відповідно до законодавства дії договору, в тому числі його дострокового розірвання, або внесення до договору змін щодо припинення надання однієї чи кількох послуг, замовлених абонентом за письмовою заявою абонента у строк, що не перевищує семи календарних днів з моменту отримання оператором заяви, якщо більший строк не зазначений у заяві, крім перенесення абонентського номера.

Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно зі статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною третьою статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Із цим узгоджується також стаття 907 ЦК України, якою передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Застосувавши вказані норми права, суд задовольнив позов ОСОБА_1 .

Разом з тим, суди не звернули увагу на таке.

Згідно з пунктом 5.3. договору підприємство зв`язку не несе матеріальної відповідальності перед споживачем за невиконання чи неналежне виконання обов`язків унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо) або з вини споживача та у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом.

Отже, враховуючи наведені норми матеріального права, ПАТ «Укртелеком» не несе матеріальної відповідальність за ненадання телекомунікаційних послуг унаслідок викрадення кабельної лінії зв`язку третіми особами.

Суди не врахували, що у цьому випадку контрольні строки усунення пошкодження не застосовуються, оскільки вони передбачені законодавством у сфері телекомунікацій виключно у випадках припинення послуги зв`язку з вини оператора. А таких обставин не встановлено.

Судами достовірно встановлено, що у серпні 2016 року здійснено викрадення ділянки кабелю у під`їзді будинку, де проживає позивачка невідомими особами. По цьому факту подано заяву до органу поліції

(а. с. 46), про що повідомлено позивачку (а. с. 45).

У період з 11 серпня 2016 року по 31 жовтня 2016 року працівники

ПАТ Укртелеком виконували відновлювальні роботи кабельної лінії,

а 31 жовтня 2016 року постачання електрозв`язку позивачці відновлено.

У зв`язку з наведеним колегія суддів не вбачає підстав для стягнення штрафу і моральної шкоди з відповідача на користь позивачки, а тому у цій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, договором про надання послуг електрозв`язку та Закону України «Про телекомунікації», який є спеціальним законом відносно Закону України «Про захист прав споживачів», не передбачено відшкодування моральної шкоди унаслідок припинення надання послуг споживачу.

Неможливість відшкодувати моральну шкоду, якщо це не передбачено договором або законом, роз`яснено судам Верховним Судом України

у пункті 2 постанови Пленуму від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди

(з відповідними змінами).

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками судів про розірвання договору про надання послуг електрозв`язку, оскільки у цій частині судові рішення відповідають вимогам закону.

Можливість подання споживачем заяви підприємству зв`язку, у тому числі про розірвання договору, будь-яким шляхом, передбаченим пунктом 6.1. договору, та право відмовитися від електрозв`язку й припинити дію договору передбачено пунктом 3.1.2.

Враховуючи наведене, споживачу має бути повернуто зайво сплачену абонентну плату, що узгоджується з пунктом 3.1.9.

Доводи касаційної скарги про те, що позивачка не прийшла в Центр обслуговування абонентів № 4 у м. Запоріжжі для її ідентифікації та верифікації безпідставні, так як вказане не передбачено умовами договору, укладеного між сторонами.

Що стосується стягнутої суми коштів із залишку на рахунку, то в цій частині касаційна скарга не містить доводів, а тому вони не підлягають окремому дослідженню та перевірці.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртелеком» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24 квітня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 27 вересня

2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення штрафу та відшкодування моральної шкодискасувати і в цій частині у задоволенні позову відмовити.

В іншій частині судові рішення залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець