РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/710/19

Справа № 510/520/19

24.06.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок АДРЕСА_1;

-земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,17 га, яка розташована на території Котловинської сільської ради за межами населеного пункту.

За життя ОСОБА_6. не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є його син - позивач по справі ОСОБА_1, та відповідачі по справі - ОСОБА_2 (син померлого), ОСОБА_4 (донька померлого), ОСОБА_5. (син померлого), ОСОБА_3 (донька померлого), а також дружина померлого - ОСОБА_7.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_7. За життя померла не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 лютого 2019 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Вальченко В.В., відповідно до якої він просить розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду по пошті надійшли заяви, відповідно до яких вони просять розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

-житловий будинок АДРЕСА_1;

-земельну ділянку, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,17 га, яка розташована на території Котловинської сільської ради за межами населеного пункту.

За життя ОСОБА_6. не залишив заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги на майно померлого є його син - позивач по справі ОСОБА_1, та відповідачі по справі - ОСОБА_2 (син померлого), ОСОБА_4 (донька померлого), ОСОБА_5. (син померлого), ОСОБА_3 (донька померлого), а також дружина померлого - ОСОБА_7.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_7. За життя померла не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто ОСОБА_1 прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Крім того, судом встановлено, що у визначений законом строк відповідачі не звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та матері, а тому вони вважаються такими, що не прийняли спадщину.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статі 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 15 лютого 2019 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім'я померлих ОСОБА_6. та ОСОБА_7.; документи, що підтверджують звернення позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який складається в цілому з: літ. «А» - житловий будинок, літ. «А1» - прибудова, літ. «а», - прибудова, літ. «Б» - сарай, літ. «б» - сарай, літ. «В» - літня кухня, літ. «в» - погріб, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - вбиральня, літ. «Ж» - сарай, літ. «З» - сарай, циф. «1-4» - огорожа, циф. «5» - споруда; загальною площею 116,20 кв.м, житловою площею 75,60 кв.м., підсобною площею 40,60 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, загальною площею 2,17 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області за межами населеного пункту, яка зареєстрована за ОСОБА_6 згідно державного акту серії НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова