Справа №345/4692/18
Провадження № 2/345/124/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2019 м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючий судді Якиміва Р.В.,

секретар судового засідання Гладенька Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Новицької сільської об`єднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом і скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Підмихайлівська сільська рада, правонаступником якої є Новицька сільська об`єднана територіальна громада Калуського району Івано-Франківської області, звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що ОСОБА_4 на підставі Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.02.2012 оформив право власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території с. Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області. Однак вказаний державний акт є незаконним та підлягає скасуванню, так як виданий з порушенням чинного законодавства. Зокрема Підмихайлівською сільською радою не ухвалювалося рішення про погодження проекту землеустрою на її відведення ОСОБА_4 у власність. Крім того, до складу даної земельної ділянки була включена частина дороги, що відноситься до землі загального користування населених пунктів.

По факту незаконної передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_4 в 2016 році було розпочато кримінальне провадження, в рамках якого почеркознавчою експертизою встановлено факт здійснення підпису межівника ОСОБА_5 .Пинди в акті встановлення та погодження меж не ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку.

Позивач просить суд з огляду на вище наведене визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, а також як наслідок визнати нечинним свідоцтво про право на спадщину за законом в частині оформлення спадщини на земельну ділянку в с. Підмихайля Калуського району, а також скасувати реєстрацію права власності на дану земельну ділянку шляхом скасування реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна та номеру запису про право власності.

07.12.2018 представник відповідача Іванів О.Б. подав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову. зазначив про необґрунтованість тверджень позивача про безпідставність передачі ОСОБА_4 земельної ділянки, оскільки така передача здійснена на підставі рішення Підмихайлівської сільської ради від 25.12.1993 «Про передачу земель у приватну власність», яке прийняте відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92 від 26.12.1992. п. 1 розділу Х «Перехідні положення» вказаного Декрету в редакції, чинній на час видачі державного акта ОСОБА_4 , визначає, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Тобто не було необхідним погодження сільською радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Також ОСОБА_3 вказав, що в жовтні 2010 року Підмихайлівська сільська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про знесення самочинного будівництва та звільнення захопленої земельної ділянки загального користування (проїзду), яка була залишена без розгляду. Дороги, про захоплення частини якої веде мову позивач, не існує в принципі, так як вона закінчується заїздом до господарства ОСОБА_4 , а паркан ОСОБА_4 поставив на місці старої огорожі.

Крім того, після залишення позову без розгляду ОСОБА_4 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, який був підписаний головою Підмихайлівської сільської ради та начальником Держкомзему у Калуському районі. Докази, на які посилається позивач, вже були предметом розгляду в іншій справі.

Також на даний час відсутні будь-які рішення чи вирок у кримінальному провадженні, на висновок експертизи в якому посилається позивач, а також невідомо яких саме обставин він стосується та для з якою метою проводилася експертиза.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, просив його задоволити у повному обсязі.

Відповідач та її представник позов не визнали, зазначили про його безпідставність, просили відмовити в його задоволенні з підстав, вказаних у відзиві. Крім того Іванів ОСОБА_7 Б. подав суду заяву про застосування до даного спору наслідків спливу строку позовної давності.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Підмихайлівської сільської ради від 25.12.1993 «Про передачу земель у приватну власність» було вирішено передати ОСОБА_4 у приватну власність земельні ділянки в с. Підмихайля Калуського району (а.с. 8).

Рішенням сільської ради від 21.03.2002 «Про затвердження уточнених розмірів земельних ділянок ОСОБА_4 , які вирішено передати у приватну власність в розмірі 0,61 га, в тому числі присадибна земельна ділянка в розмірі 0,38 га (а.с. 9).

Рішенням Підмихайлівської сільської ради від 25.12.2007 «Про внесення змін у рішення ХХІІ сесії від 21.03.2002 «Про затвердження уточнених площ земельних ділянок ОСОБА_4 » було змінено площі земельних ділянок , як вирішено передати ОСОБА_4 у власність в розмірі 0,65 га, в тому числі для БОЖБ 0,25 га (а.с. 10).

Позивач зазначив, що в 2009 році ОСОБА_4 встановив огорожу, зайнявши самовільно частину дороги загального користування, про що 18.09.2009 поступило колективне звернення жителів села(а.с. 11). При проведенні перевірки Держземінспекцією було встановлено факти порушення норм земельного законодавства та притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, а також винесено припис про усунення порушень, який не був виконаний (а..с 12, 13).

Тому рішенням сільської ради від 30.07.2010 «Про розгляд скарги жителя с. Підмихайля ОСОБА_8 » було зобов`язано ОСОБА_4 до 30.08.2010 виконати зобов`язання щодо звільнення самовільно захопленої земельної ділянки (а.с. 14), яке також не було виконане.

У 2010 році ОСОБА_4 виготовив технічну документацію по проведенню земельно-кадастрової інвентаризації земельних ділянок та виготовленню державних актів на право власності на землю, в якій не було враховано наявні обмеження. Дана технічна документація рішенням сільської ради не затверджувалася (а.с. 15-28).

На підставі даної технічної документації ОСОБА_4 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області, серії НОМЕР_1 від 08.02.2012, на підставі якого зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровий номер якої НОМЕР_2 (а.с.29).

З акту від 18.12.2015, складеного комісією Підмихайлівської сільської ради та затвердженого рішенням сільської ради № 39 від 23.12.2015, вбачається, що при оформленні права власності на земельну ділянку були порушені межі під`їзду до пасовища, а також віддаленість земельної ділянки від річки Бережниця становить менше 25 метрів (а.с. 30, 31).

Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 04.4-18/150 виділена ОСОБА_4 земельна ділянка розташована в прибережно-захисній смузі річки Бережниця, акт на земельну ділянку виданий з порушенням ст. 51 Водного кодексу України, ст.ст. 19, 58, 60, 61 земельного кодексу України (а.с. 32).

За даним фактом 01.06.2016 було розпочато кримінальне провадження № 0000136 за ч. 1 ст. 358 КК України (а.с. 35).

В рамках даного кримінального провадження було проведено судову почеркознавчу експертизу, яка встановила, що в акті встановлення та погодження зовнішніх меж землекористування та в акті встановлення та виносу зовнішніх меж землекористування в натурі від 25.12.2007 підпис у графі «суміжні землекористувачі» навпроти рукописного напису «М. Пинда» виконаний не ОСОБА_6 , а іншою особою. Також експерт вказав, що зображення відтисків круглої гербової печатки сільської ради, що міститься в акті встановлення та погодження меж землекористування від 25.12.2007 на акті встановлення та виносу зовнішніх меж землекористування в натурі від 25.12.2007 року виконані струминним способом друку за допомогою засобів оперативної поліграфії (а.с. 35-40).

Відповідно до ст. 152 ЗК України - держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 58 Земельного кодексу України визначено, що до земель водного фонду належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Згідно ч. 2 ст. 60 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж зрізу води (у меженний період) ширино для малих річок, струмочків і потічків, а також ставків площею менше як 3 гектари 25 метрів.

Також статтею 71 Земельного кодексу України передбачено, що до земель дорожнього господарства належать землі під проїзною частиною, узбіччям, земляним полотном, декоративним озелененням, резервами, кюветами, мостами, тунелями, транспортними розв`язками, водопропускними спорудами, підпірними стінками і розташованими в межах смуг відведення іншими дорожніми спорудами та обладнанням.

П. 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 8 травня 2010 року № 376 визначено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноважених ним (ними) осіб.

Відповідно до ст.21 ЦК України Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.02.2012 року був виданий з порушенням чинного законодавства, а саме до складу земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2 ) входить частина дороги (проїзду), які відносяться до земель дорожнього господарства, також дана ділянка розміщена в межах прибережної захисної смуги річки Бережниця, акт був виданий без погодження із суміжним власником (користувачем) ОСОБА_6 та на підставі актів встановлення та погодження зовнішніх меж землекористування від 25.12.2007 та про встановлення та виносу зовнішніх меж землекористування в натурі від 25.12.2007, які виготовлені з грубим порушенням, зокрема не засвідчені мокрою печаткою Підмихайлівської сільської ради, суд вважає, що його слід визнати недійсним.

Після смерті ОСОБА_4 право власності на спірну земельну ділянку перейшло до його дочки ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.03.2018 приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В. (а.с. 34).

Суд вважає, що заяву представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності до даного спору слід відхилити та не застосовувати позовну давність до даного спору, так як порушений охоронюваним законом інтерес має триваючий характер і порушене право підлягає захисту.

Враховуючи, що суд вирішив визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, то відповідно до положень ст. 216 ЦК України, якою визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, слід також задоволити позовні вимоги про визнання нечинним свідоцтва про право на спадщину за законом в частині оформлення спадщини на земельну ділянку, а також скасувати відповідні записи.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 08.02.2012 року.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.03.2018 в частині оформлення спадщини на земельну ділянку в с. Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області (кадастровий номер НОМЕР_2 ) та скасувати реєстрацію права власності на земельну ділянку в с. Підмихайля Калуського району Івано-Франківської області (кадастровий номер НОМЕР_2 ) шляхом скасування реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна № 228 та номеру запису про право власності № 25469281.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.06.2019.

Суддя