ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/380/19

Головуючий у першій інстанції - Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/771/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.,

учасники судового процесу:

позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрнафта»;

відповідач: ОСОБА_1 ;

особа, яка подала скаргу: ОСОБА_1 ;

оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором найму жилого приміщення,

прізвище судді: Коваленко А. В.; місце ухвалення рішення: м. Прилуки; дата складання повного тексту рішення: 19 квітня 2019 року,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ПАТ «Укрнафта» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором найму жилого приміщення в сумі 4948 грн. 80 коп., яка складається з 4143 грн. 80 коп. заборгованості за найм житлового приміщення за період з квітня 2017 по вересень 2017 згідно умов договору №507-ін від 13.07.2016 року, 625 грн. 72 коп. інфляційних нарахувань, 179 грн. 28 коп. - трьох відсотків річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 липня 2016 року між ПАТ «Укрнафта» та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення №507-1н., відповідно до якого наймодавець надав в користування за плату наймачу та членам його сім`ї жиле приміщення з обладнанням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ПАТ «Укрнафта». Відповідач вчасно не вносила оплату за найм житла, у зв`язку з чим утворилась вище вказана заборгованість.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрнафта» в особі структурної одиниці Гнідинцівського газопереробного заводу 3886,56 гривень заборгованості за найм житлового приміщення за період червня 2017 по вересень 2017 згідно умов договору № 507 -ін від 13.07.2016 року, 579 грн. 24 коп. - інфляційних нарахувань, 166 грн. 35 коп. - трьох відсотків річних за період прострочення виконання зобов`язань з оплати, а всього 4632 грн. 15 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 , звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у зв`язку із зміною податку на нерухоме майно та включенням до плати за користування житлом з 01 червня 2017 року орендної плати за землю, розмір її квартплати було збільшено з 137,90 грн до 971 грн 65 коп., що не відповідає умовам договору найму житлового приміщення від 13.07.2016 року та є непомірною до сплати. Вказувала, що тільки після її звернення до Івковецької сільської ради орендну плату для позивача було зменшено з 10 до 1 % від вартості земельної ділянки, внаслідок чого розмір квартплати за проживання в орендованому приміщенні з 01 жовтня 2017 року було визначено в сумі 446,64 грн, однак за червень, липень, серпень, вересень 2017 року жодних перерахунків їй зроблено не було.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції за приписами ч.1 ст.368 ЦПК України за правилами спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та часткове скасування рішення суду першої інстанції з винесенням апеляційним судом постанови про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає не в повній мірі.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Укрнафта», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було обґрунтовано та доведено заборгованість відповідача за користування житлом за період червень-вересень 2017 року з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних, оскільки орендна плата збільшилася з 01.06.2017 року на виконання п. 8 Договору найму жилого приміщення та становила 971 грн 64 коп., в свою чергу відповідач не сплачувала вищезазначену плату за користування житлом у зв`язку з чим і утворилася заборгованість.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитися апеляційний суд через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2016 року між ПАТ "Укрнафта" та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення №507-ін, відповідно до якого наймодавець надав в користування за плату наймачу та членам його сім`ї жиле приміщення з обладнанням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9,10)

Відповідно до п. е) ч.3 договору, наймач зобов`язалась щомісячно вносити плату за користування житлом в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним на рахунок наймодавця за зазначеними в договорі реквізитами або за поданою заявою, шляхом вирахування із заробітної плати. Місячна плата за користування житлом складає 2,04 грн. за 1 кв.м. загальної площі (в т.ч.ПДВ -0,34 грн.), що становить 137 грн. 90 коп., в т.ч. ПДВ -22,98 грн. При цьому до структури плати за користування житлом було включено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 93,96 грн., амортизація в сімі 20,96 грн, податок на додану вартість в сумі 22,98 грн. (а.с.56).

19 травня 2017 року ПАТ «Укрнафта» було надіслано на адресу ОСОБА_1 лист, в якому останню повідомлялося, що згідно п.8 Договору найму житлового приміщення №507-ін від 13 липня 2016 року, у зв`язку із зміною податку на нерухоме майно та включенням в плату за користування житлом витрат за користування земельною ділянкою згідно п.1 ст.797 ЦК України на підставі рішення Івковецької сільської ради, з 01 червня 2017 року змінюється розмір плати за користування жилим приміщенням, що розміщене: АДРЕСА_1 , загальною площею 67,7 м2, який становитиме 971 грн. 64 коп. з ПДВ (а.с.11). Визначена до спати сума оренди складалась з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 204,27 грн., амортизації в сумі 78,95 грн, податку на додану вартість в сумі 161,94 грн., а крім того, позивачем було включено витрати з орендної плати за землю в сумі 526,48 грн.(а.с.56).

Положеннями договору найму жилого приміщення від 13.07.2016 року, укладеного між ПАТ`Укрнафта» та ОСОБА_1 передбачено, що наймодавець має право змінювати розмір плати за користування житловим приміщенням, про що письмово має повідомити наймача у 10 денний термін.

Втім, визначення ПАТ`Укрнафта» для ОСОБА_1 розміру плати за користування житловим приміщенням в сумі 971 грн. 64 коп. було здійснено внаслідок зміни розміру складових цієї плати та додаткового включення до неї витрат за оренду земельної ділянки, яку було віднесено за категорією до земель промисловості без належних підстав, чим було не тільки підвищено розмір плати за користування житловим приміщенням, що відносилось до повноважень позивача, але фактично без внесення змін до договору найму житлового приміщення було змінено в одноособовому порядку структуру плати за користування житловим приміщенням, що суперечить ч.1, 2 ст. 820 ЦК України.

Встановивши для ОСОБА_1 , починаючи з 1 червня по вересень 2017 року обов`язок компенсувати витрати позивача, понесені на сплату орендної плати за землю площею 0,1312 га, на якій розташовано житловий будинок на дві квартири, щомісячно в сумі 526,48 грн., ПАТ«Укрнафта» не було наведено жодних обґрунтувань зазначеної суми, оскільки за договором оренди землі №15-р, укладеним 16 лютого 2006 року між Івковецькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області (орендодавець) та ВАТ «Укрнафта», в редакції від 8 серпня 2014 року розмір орендної плати, яка вноситься орендарем щомісячно на рахунок Івковецької сільської ради було визначено в сумі 693 грн.65 коп.(а.с.57). Зважаючи на те, що за оренду землі, на якій розташовано будинок на дві квартири щомісячно підлягає сплаті орендна плата в сумі 693 грн.65 коп., є необґрунтованою та несправедливою вимога до відповідача про щомісячну сплату з цієї суми 526,48 грн.

14 вересня 2017 року між Івковецькою сільською радою Прилуцького району Чернігівської області (орендодавець) та ПАТ «Укрнафта» (орендар) укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі №15-ор від 16.02.2006 року, відповідно пункт 2.3 договору викладено в наступній редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 157886 грн. 08 коп.; п.4.1 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 1% від вартості земельної ділянки, що становить 1578 грн. 86 коп. на рік з урахуванням коефіцієнтів індексації (а.с.48). Після укладення зазначеної додаткової угоди, з 1 жовтня 2017 року розмір квартплати за проживання в орендованому приміщенні ОСОБА_1 наймодавцем було визначено в сумі 446,64 грн, з чим погодилась наймач житлового приміщення.

За таких обставин, коли позивачем було змінено одноособово, без належних правових підстав структуру плати за користування житловим приміщенням, порядок її обрахування, що призвело до її непомірного збільшення у декілька разів, визначення її в сумі 971 грн. 64 коп. не є належно обґрунтованим, та не відповідає принципам справедливості, обґрунтованості та розумності.

Зважаючи на викладене та враховуючи приписи ч.1 ст. 263 ЦПК України щодо відповідності рішення суду засадам верховенства права, обґрунтованості та законності, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрнафта» заборгованості підлягає скасуванню з постановленням в цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог в сумі 551,60 грн, виходячи з умов договору найму житлового приміщення №507-1н від 13 липня 2016 року, укладеного між ПАТ «Укрнафта» та ОСОБА_1 , відповідно до якого, наймодавець надав в користування за плату 137,90 грн щомісячно наймачу жиле приміщення з обладнанням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ПАТ «Укрнафта».

В іншій частині позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в сумі 625,72 грн та 3 % річних в сумі 179,28 відповідно до приписів ст.. 625 ЦК України не підлягають задоволенню, оскільки невиконання боржником грошових зобов`язань у спірний період було зумовлено наявністю спору з приводу розміру плати за користування житловим приміщенням через несправедливе визначення її розміру.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення плати за найм житлового приміщення за квітень, травень 2017 року рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року підлягає залишенню без зміни, оскільки судом першої інстанції було вірно встановлено на підставі поданих доказів добровільну сплату відповідачем зазначених витрат.

З урахуванням того, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» підлягають частковому задоволенню, згідно з п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, за принципом пропорційного розподілу судових витрат до задоволених позовних вимог, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду першої інстанції - в сумі 211 грн 31 коп.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, на 81 %, за результатом апеляційного розгляду справи на її користь з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» підлягають стягненню витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції в сумі 2564 грн 53 коп.

Остаточно, шляхом взаємозаліку вищевказаних сум судових витрат, з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 2353,22 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» 3886,56 гривень заборгованості за найм житлового приміщення за період червня 2017 по вересень 2017 згідно умов договору №507 -ін від 13.07.2016 року, 579 грн. 24 коп. інфляційних нарахувань, 166 грн. 35 коп. - 3 % річних за період прострочення виконання зобов`язань з оплати, 1798,06 грн судових витрат.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором найму жилого приміщення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» заборгованість за найм житлового приміщення за період з червня 2017року по вересень 2017року, згідно умов договору №507 -ін від 13.07.2016 року, в сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн 60 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, визначені шляхом взаємозаліку, в сумі 2353 (дві тисячі триста п`ятдесят три) грн 22 коп.

В іншій частині рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Голова судового засідання: Судді: