Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2019 Справа №607/13233/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицака Р.М.

за участі секретаря с/з Мотиль Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за участі третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/6 частки житлового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування вимог позивач вказує, що спірний житловий будинок належав до суспільної групи колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_6 зять, ОСОБА_7 онук, ОСОБА_8 онука. Відтак, кожному з них належить по 1/6 частці спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належну йому 1/6 частку житлового будинку по АДРЕСА_1 . Єдиними спадкоємцями першої черги за законом є дружина ОСОБА_5 та дочка (позивач) ОСОБА_1 , які спадщину прийняли у встановленому законом порядку шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на належну їй частку спірного житлового будинку. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її дочка (позивач) ОСОБА_1 . У встановленому законом порядку позивач прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спірного житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Попередньо подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Почапинської сільської ради Тернопільського району в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений в установленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені в установленому законом порядку. Попередньо подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили щодо задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є дочкою ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28 лютого 1962 року, виданим Забойківською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис №3.

12 травня 1979 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після одруження їй присвоєно прізвище « ОСОБА_11 », що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 12 травня 1979 року, виданим Почапинською сільською радою Тернопільського району, актовий запис №13.

Як вбачається з довідки за №491 від 03 червня 2019 року, виданої Почапинською сільською радою Тернопільського району, будинковолодіння по АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року рахується як колгоспний двір. Члени двору: ОСОБА_4 голова двору, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_6 зять, ОСОБА_7 онук, ОСОБА_12 онука.

З довідки за №573 від 25 травня 2018 року, виданої Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації встановлено, що станом на 01 січня 2013 року житловий будинок за АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_4 .

Як слідує з інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна за №561 від 23 травня 2018 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 22 травня 2018 року по обліку бюро будинковолодіння за АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .

Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що спірне будинковолодіння належало до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого були ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 належало по 1/6 частки житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 01 грудня 2008 року, виданим Почапинською сільською радою Тернопільського району, актовий запис №17.

Після його смерті відкрилася спадщину на належне йому майно, у тому числі на належну йому 1/6 частку спірного житлового будинку.

Як вбачається з довідки за №348 від 29 травня 2018 року, виданої Почапинською сільською радою Тернопільського району, на час смерті ОСОБА_4 разом з ним в житловому будинку за АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відтак, кожна з них, після смерті ОСОБА_4 успадкували по 1/12 частки спірного будинку.

Свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок не видавались.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 27 січня 2012 року, виданим Почапинською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №01.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на належну їй 3/12 частку спірного житлового будинку, з яких: 1/6 частка спірного житлового будинку належала їй як члену колишнього колгоспного двору та 1/12 частку, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_4 .

Єдиним спадкоємцям першої черги за законом є її дочка (позивач) ОСОБА_1 .

Як слідує з довідки за №710 від 19 липня 2012 року, виданої Почапинською сільською радою Тернопільського району, на час смерті ОСОБА_5 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом із нею по вказаній адресі були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 дочка, ОСОБА_6 зять, ОСОБА_14 Т ОСОБА_15 онука, ОСОБА_16 онук.

Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 28 травня 2019 року за №1604/02-14, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне будинковолодіння, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належність майна спадкодавцю.

З технічного паспорта на житловий будинок за АДРЕСА_1 від 22 травня 2018 року, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації встановлено, що загальна площа житлового будинку за АДРЕСА_1 , становить 64,6 кв.м., житлова 53,2 кв.м.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що спірне будинковолодіння числиться як колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 .

Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відтак, кожному члену : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 належало по 1/6 його частині.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняли його дружина ОСОБА_5 та дочка (позивач) ОСОБА_1 , шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 успадкували після смерті ОСОБА_4 належну йому 1/6 частку спірного житлового будинку в рівних частках, кожен по 1/12 частині.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи.

Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину не має.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на спірний житловий будинок у нотаріуса позивач ОСОБА_1 не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування», державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на 2/6 часток житлового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті матері ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 392, 1218, 1233, 1236, 1268-1270 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 ) до Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (місцезнаходження вул. Жовтнева, 3 с. Почапинці Тернопільський район Тернопільська область), за участі третіх осіб ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_3 ) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_1 ) право власності на 2/6 часток житлового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 53,2 кв.м., з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та смерті ОСОБА_5 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частиною 2 ст. 354 ЦПК України.

Повне рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак