УХВАЛА

Справа № 639/3206/19

Провадження № 2-с/639/59/19

16 липня 2019 року

м. Харків

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду звернулася заявник ОСОБА_1 з заявою про скасування судового наказу № 639/3206/19 (2-н/639/560/19) від 20.05.2019 за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В обґрунтування зави зазначено, що отриманий боржником документ, ідентифікований як копія судового наказу у справі № 639/3206/19, не є копією судового рішення, оскільки він не має відбитка гербової печатки суду, який оформив цей документ. Документ, який став формальною підставою для видачі судового наказу у справі № 639/3206/19, не є заявою про видачу судового наказу, оформленою згідно положень Цивільного процесуального кодексу України. Зокрема в цьому документі заявник не ідентифікує себе однозначно по тексту документа оскільки присутні різні написання найменування заявника і яке з них є правильним матеріали заяви встановити не дають змоги. В документі зазначено персональні дані боржника, які він Комунальному підприємству "ХАРКІВВОДОКАНАЛ" не надавав як і право на їх використання. Також, в цьому документі заявлено про стягнення як заборгованості за надані послуги грошових сум, які по своїй суті не є платою за послуги. Заявлено в цьому документі і про стягнення заборгованості за обсяги послуг, які фактично не були надані. Також, в цій заяві зазначено адресу проживання боржника, яка не відповідає іншим персональним даним боржника, зазначеним в цій заяві. І, насамкінець, не може мати документ, датований 15.03.2019, додаток, датований 13.05.2019. Відповідно суд не мав права видавати судовий наказ по результатам розгляду цієї заяви. Документ, ідентифікований як судовий наказ у справі № 639/3206/19, не має таких обов`язкових реквізитів судового рішення як належного зображення Державного герба України, належного зазначення дати документа. Також, в цьому документі зазначено адресу проживання боржника, яка не відповідає адресі, зазначеній в заяві про видачу судового наказу (топононіми "вул. Петра Болбочана" та "вул. Болбочана Петра" не є ідентичними).

Таким чином, боржник вважає судовий наказ фіктивним, таким, що юридичного значення не має, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідною заявою про скасування судового наказу.

Суд дослідивши матеріали заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Проте, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 170 ЦПК України, ОСОБА_2 не вказав у заяві про скасування судового наказу реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта боржника для фізичних осіб громадян України.

Окрім того, враховуючи текст заяви, суд не вбачає спору про право та знаходить вимоги боржника необґрунтованими.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до КП «Харківводоканал» із заявою про відмову укладати такий договір. До того ж, відповідач від споживання житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення ніколи не відмовлявся, із заявою про від`єднання його квартири від систем централізованого водопостачання та водовідведення до позивача не звертався, на відсутність чи якість цих послуг не скаржився й будь-якого іншого розрахунку заборгованості з оплати зазначених послуг, ніж той, що наданий позивачем, до суду не представив.

Таким чином, боржником не вказано достатніх підстав для скасування судового наказу.

Щодо безпосередніх посилань ОСОБА_1 у заяві як на фіктивність судового наказу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

По-перше, суду не надано доказів, а саме копії судового наказу, отриманої боржником, з якої б можливо було встановити відсутність гербової печатки суду.

По-друге, шрифт та стиль написання найменування заявника жодним чином не впливає на прийняте судом рішення.

По-третє, стосовно правомірності отримання та використання персональних даних ОСОБА_1 Комунальним підприємством «Харківводоканал», суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Листом Державної служби України з питань захисту персональних даних від 27.02.2012 № 10/594-12 «Щодо окремих питань, пов`язаних із обробкою персональних даних» роз`яснено, що у статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що балансоутримувач має право, зокрема звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі.

Водночас статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, яка діяла на момент опублікування листа № 10/594-12, та яка відповідає ст. 4 чинного Цивільного процесуального кодексу України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

В свою чергу, відповідно до статті 119 цього Кодексу (у редакції, яка діяла на момент опублікування листа № 10/594-12, та яка відповідає ст. 175 чинного Цивільного процесуального кодексу України) позовна заява повинна містити ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі.

Слід зауважити, що форма Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933), передбачає наявність усіх необхідних реквізитів сторін, необхідних для зазначення у судовому позові.

Ураховуючи зазначені норми, отримання від суб`єктів персональних даних письмової згоди на обробку їх персональних даних в процесі споживання такими суб`єктами житлово-комунальних послуг не є обов`язковим, оскільки дозвіл на обробку їх персональних даних виконавцем або виробником відповідних послуг, наданий законом виключно для здійснення його повноважень.

Водночас, будь-які дії володільця бази персональних даних виходять за межі дозволу, наданого володільцю відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень, повинні здійснюватися за згодою суб`єкта персональних даних.

Варто зазначити, що володілець бази персональних даних, який здійснює обробку персональних даних, на підставі проведеного аналізу законодавства, відповідно до якого здійснюються його повноваження щодо обробки персональних даних в сфері комунальних послуг, самостійно визначає підстави виникнення права на використання персональних даних фізичних осіб - споживачів послуг.

Разом з тим, звертаємо увагу, що процес надання та споживання комунальних послуг передбачає обробку учасниками відповідних правовідносин персональних даних у обсязі, достатньому для звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Щодо стягнення сум, які, на думку ОСОБА_1 , не є по своїй суті платою за надані послуги, то боржник не зазначає які саме суми він має на увазі. Окрім того, суд зазначає, що усі суми, які підлягають стягненню з боржника, Комунальним підприємством «Харківводоканал» обґрунтовані у заяві про видачу судового наказу та підтверджені доданими до неї розрахунками.

Також, боржником не надано доказів щодо ненадання КП «Харківводоканал» фактично послуг, як і необґрунтовано такі посилання у заяві про скасування судового наказу.

Крім того, суд зазначає, що вказана у заяві про видачу судового наказу адреса проживання боржника підтверджена довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої з Реєстру територіальної громади м. Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради 17.05.2019 на запит суду.

Щодо розбіжностей між вихідною датою заяви та безпосередньо датою складення заяви про видачу судового наказу, то ймовірно заявником КП «Харківводоканал», допущено описку, яка суттєво не впливає на прийняте судом рішення.

Інші посилання боржника також не мають жодного обґрунтування, оскільки всі обов`язкові дані, які має містити судовий наказ, зокрема ОСОБА_3 України та дату документа, судовий наказ від 20.05.2019 по справі № 639/3206/19 (провадження № 2-н/639/560/19) має.

Стосовно розбіжностей між зазначенням адреси боржника у заяві та судовому наказі, а саме: «вул. Петра Болбочана» та «вул. Болбочана Петра», суд зазначає, що смислове значення зазначеної адреси в судовому наказі не має різниці з адресою, яка вказана у заяві про видачу судового наказу.

До того ж, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2 частини 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір не справляється за подання заяви про скасування судового наказу.

Разом з тим, 03 жовтня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, доповнено пп. 4-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», яким встановлено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 4-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 2019 рік складає 96,05 грн.

Враховуючи те, що за загальним правилом наступний закон з того ж питання скасовує дію попереднього закону, то суд вважає, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу заявнику необхідно було сплатити судовий збір відповідно до пп. 4-2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, всупереч вказаним вимогам закону, ОСОБА_1 до заяви про скасування судового наказу не надано квитанцію про сплату судового збору у встановленому законом розмірі, або докази щодо звільнення його від сплати судового збору.

Згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне повернути заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 260, 354, 355 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 16.07.2019.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко