ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/259/19 Справа № 183/1616/16 Головуючий у першій інстанції: Городецький Д.І. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року по справі за позовом Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство "Новомосковське лісове господарство", Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, правонаступником якого є Відділ у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

21 березня 2016 року Новомосковська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулась до суду з даним позовом в інтересах держави, в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, посилаючись на те, що Піщанська сільська рада, із перевищенням своїх повноважень, розпорядилася земельною ділянкою державного лісового фонду, розташованою за межами населеного пункту с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, що в подальшому призвело до незаконного відчуження земель державної власності на користь фізичної особи, чим порушені майнові права та охоронювані законом інтереси держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо вказаних земель, оскільки відповідно до п.5 ст. 122 ЗК України саме остання є органом, уповноваженим розпоряджатися землями державної власності. Про наявність спірного пункту незаконного рішення сільської ради адміністрація дізналася лише з листа Новомосковської місцевої прокуратури від 03.03.2016 №01-84-626 вих.16. З огляду на викладене, Дніпропетровською обласною державною адміністрацією не вживалися заходи щодо скасування незаконного рішення Піщанської сільської ради, визнання недійсним державного акту та повернення спірної земельної ділянки, що свідчить про неналежне здійснення зазначеним органом наданих законом повноважень і є підставою для представництва інтересів держави органами прокуратури. Пункт 69 рішення Піщанської сільської ради №1-18-У від 12.03.2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд" та видачу державного акту на право власності на земельні ділянки на території с. Піщанка в районі вулиць Пролетарська , Садова. Зелена, Мостова, Мира, Чкалова », ОСОБА_1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку, та передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, на території АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 отримала Державний акт на право власності серії НОМЕР_1 від 31.03.2008; земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 . Пункт 69 рішення Піщанської сільської ради від 12.03.2008 №1-18-У прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню. Спірна земельна ділянка площею 0.25 га, що розташована по АДРЕСА_1 , яка передана у власність ОСОБА_1 , не є комунальною власністю, а відноситься до земель державної власності. Крім того, факт належності спірної земельної ділянки ДП «Новомосковський лісгосп» встановлений постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2013 року у справі №20/5005/9915/2012. Спірна земельна ділянка не вилучалась із земель Державної власності лісогосподарського призначення і на час прийняття Піщанською сільською радою рішення про її надання у власність знаходилась у користуванні ДП «Новомосковський лісгосп». Враховуючи, що земельна ділянка надана ОСОБА_1 з порушенням вимог ст.ст. 13, 17, 20 Земельного кодексу України, тобто незаконно, п. 69 рішення Піщанської сільської ради від 12.03.2008 року №1-18-У та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 31.03.2008 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , підлягають визнанню недійсними. Оскільки орган, уповноважений розпоряджатися землями державної власності, своєї згоди на передачу земельної ділянки державного лісового фонду у власність громадянці ОСОБА_1 не надавав і Піщанську сільську раду на це не уповноважував, то земельна ділянка вибула з володіння держави поза волею повноважного органу і має бути повернута власнику. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати неправомірним та скасувати п. 69 рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1-18-У від 12.03.2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видачу Державного акту на право власності на земельні ділянки на території с. Піщанська в районі вулиць Пролетарська, АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га. за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 31.03.2008 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , по АДРЕСА_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-08-126-01089; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , за адресою по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути вказану земельну ділянку у власність Держави в особі Дніпропетровської обласної адміністрації та судові витрати покласти на відповідача (а.с. 4-8, 127-131 т.1).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року, з врахування ухвали цього ж суду від 06 жовтня 2017 року про виправлення описки, позовні вимоги керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації задоволено, визнано неправомірним та скасовано п. 69 рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1-18-У від 12.03.2008 «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видачу Державного акту на право власності на земельні ділянки на території с. Піщанська в районі вулиць Пролетарська, АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га. за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано недійсним Державний акт серії НОМЕР_1 від 31.03.2008, виданий на ім`я ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований у Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01-08-126-01089; витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , за вказаною адресою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_2 у власність Держави в особі Дніпропетровської обласної адміністрації. Стягнуто з Піщанської сільської ради Новомосковського району на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в сумі 3216,00 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на корить прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в сумі 1607,00 грн. (а.с. 180-186, 201-202 т.1).

В апеляційній скарзі Піщанська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині визнання неправомірним та скасування п. 69 рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1-18-У від 12.03.2008 «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видачу Державного акту на право власності на земельні ділянки на території с. Піщанська в районі вулиць Пролетарська, АДРЕСА_1 » щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га. за адресою: АДРЕСА_1 та закрити провадження у справі в цій частині (а.с. 206-220 т.1).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток Новомосковській місцевій прокуратурі Дніпропетровської області, Дніпропетровській ОДА, Піщанській сільській раді Новомосковського району Дніпропетровської області та третім особам, які долучені до матеріалів справи. За місцем реєстрації ОСОБА_1 не перебуває, кореспонденцію не отримує, повідомлена шляхом розміщення відповідного оголошення про слухання справи на веб сайті судової влади (а.с. 99 т.2).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, відповідно до вимог ч. 4 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що пунктом 69 рішення Піщанської сільської ради №1-18-V від 12.03.2008 року «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та видачу державного акту на право власності на земельні ділянки на території с. Піщанка в районі вулиць Пролетарська, Садова . Зелена, Мостова, Мира, Чкалова» , ОСОБА_1 , зокрема, затверджено проект із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, яка надається у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території АДРЕСА_1 та передано у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку, загальною площею 0,25 га (а.с. 15-16 т.1).

На підставі зазначеного вище рішення Піщанської сільської ради №1-18-V від 12.03.2008 року, ОСОБА_1 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 31.03.2008 року, площею 0,250 кв. м . по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 10 т.1).

Також встановлено, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.11.2013 року у справі №20/5005/9915/2012 за позовом заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Новомосковської районної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Дніпропетровської області апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.04.2013 року скасовано, позовні вимоги задоволено та визнано недійсними та скасовано рішення Піщанської сільської ради Дніпропетровської області №№26-16/У, 27-16/У, 28-16/У, 29-16/У, 30-16/У, 31-16/У, 32-16/У, 33-16/У, 34-16/У, 35-16/У, 36-16/У, 37-16/У, 38-16/У, 39-16/У, 40-16/У, 41-16/У, 42-16/У, 43-16/У, 44-16/У, 45-16/У, 46-16/У, 47-16/У, 48-16/У, 49-16/У, 50-16/У, 51-16/У, 52-16/У, 53-16/У, 54-16/У, 55-16/У, 56-16/У, 57-16/У, 58-16/У, 59-16/У, 60-16/У, 61-16/У, 62-16/У, 63-16/У, 64-16/У, 65-16/У, 66-16/У, 67-16/У від 29.12.2007 року; стягнуто з Піщанської сільської ради Дніпропетровської області до державного бюджету України судовий збір в сумі 1147,00 грн. та 573,50 грн.; постанова набрала законної сили (а.с. 104-109 т.1).

Зазначеними вище рішеннями Піщанської сільської ради Дніпропетровської області №№26-16/У, 27-16/У, 28-16/У, 29-16/У, 30-16/У, 31-16/У, 32-16/У, 33-16/У, 34-16/У, 35-16/У, 36-16/У, 37-16/У, 38-16/У, 39-16/У, 40-16/У, 41-16/У, 42-16/У, 43-16/У, 44-16/У, 45-16/У, 46-16/У, 47-16/У, 48-16/У, 49-16/У, 50-16/У, 51-16/У, 52-16/У, 53-16/У, 54-16/У, 55-16/У, 56-16/У, 57-16/У, 58-16/У, 59-16/У, 60-16/У, 61-16/У, 62-16/У, 63-16/У, 64-16/У, 65-16/У, 66-16/У, 67-16/У від 29.12.2007 року, було вилучено із земель лісового фонду та введено у межі села Піщанка, змінено цільове призначення та переведено в землі житлової і громадської забудови земельні ділянки 74 та 75 кварталу державного підприємства "Новомосковський лісгосп".

Відповідно до листа ДП «Новомосковське лісове господарство» №34 від 10.03.2016 року, зокрема, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_2 відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року знаходиться у 75 кварталі виділ 2 та входить до складу земель Державного лісового фонду (Новомосковське лісництво) (а.с. 11-12 т.1).

За положеннями абзацу 1 пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому пункту 12 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», пункту 5 частини 1 статті 31 Лісового Кодексу України до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин належить, зокрема, передання у власність земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЗК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень (ч. 2 ст. 149 ЗК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 149 ЗК України обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами п`ятою, дев`ятою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 149 ЗК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин, районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті.

Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п`ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу (ч. 9 ст. 149 ЗК України, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Приймаючи до уваги наведені вище норми, вилучення для нелісогосподарських потреб спірної земельної ділянки державної власності, що віднесена до земель лісогосподарського призначення та перебуває у постійному користуванні ДП «Новомосковське лісове господарство», і передання у власність такої ділянки належало до повноважень Дніпропетровської ОДА.

Частиною 2 статті 1 Лісового кодексу України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах

За основним цільовим призначенням ЗК України передбачає виділення в окрему категорію земель лісогосподарського призначення (пункт «е» частини першої статті 19 ЗК України).

За положеннями статті 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЛК України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини 1 статті 164 ЗК України).

Приймаючи до уваги, що необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку за певних обставин має бути рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, які діють від імені власника, про передання у власність земельної ділянки, відсутність у даній справі такого рішення з боку держави як власника земельних ділянок 74 та 75 кварталу ДП «Новомосковське лісове господарство», включно із земельною ділянкою, наданою згідно з пунктом 69 оскаржуваного рішення ОСОБА_1 (квартал 75 виділ 2), свідчить про відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади, на підставі якого територіальна громада села Піщанки набула право власності на земельні ділянки 74 і 75 кварталу ДП «Новомосковське лісове господарство».

Крім того, згідно з абзацом 1 частини 1 статті 116 ЗК України у редакції, чинній на час видання державного акта, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом (з 14 жовтня 2008 року абзац перший частини першої статті 116 ЗК України доповнений словами «або за результатами аукціону»).

Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ч. 1 ст. 125 ЗК України в редакції, яка була чинною на час видання державного акта та до 1 травня 2009 року; з 1 травня 2009 року стаття 125 ЗК України встановлює, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права).

За положеннями ч.1 ст. 126 ЗК України у редакції, чинній на час видання державного акта, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (у редакції, чинній з 1 травня 2009 року до 1 січня 2013 року - державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті; а у редакції, чинній з 1 січня 2013 року, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення Кабінету Міністрів України, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських, міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1.4 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року №43 у редакції, чинній на час видання державного акта).

Отже, підставою набуття земельної ділянки у власність із земель державної чи комунальної власності є відповідне рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, а не державний акт на право власності на земельну ділянку.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; враховуючи, що оскаржуване рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1-18-У від 12.03.2008 року (пункт 69) не є первинною підставою вибуття земельних ділянок з власності держави в особі Дніпропетровської ОДА; приймаючи до уваги, що захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна, - колегія приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання неправомірним та скасування п. 69 рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №1-18-У від 12.03.2008 року щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1 та визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_1 від 31.03.2008 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 на право приватної власності на вказану земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, (кадастровий номер НОМЕР_2 ), задоволенню не підлягають.

Тобто власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання зазначеного вище рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18) від 14 листопада 2018 року.

Разом з тим, статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частиною 3 статті 388 ЦК України встановлено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Рішення Піщанської сільської ради від 29 грудня 2007 року про вилучення із земель лісового фонду та введення у межі села Піщанки земельної ділянки є незаконним як таке, що прийняте за відсутності волевиявлення власника - держави. Тому це рішення не створює правових наслідків незалежно від того, чи було воно скасоване судовим рішенням в іншій справі.

Відсутність спрямованого на відчуження земельної ділянки рішення повноважного органу державної влади - Дніпропетровської ОДА - означає, що держава, як власник, волю на відчуження цієї ділянки не виявляла.

Виходячи з викладеного, встановивши, що оскільки держава в особі Дніпропетровської ОДА не розпорядилася земельною ділянкою у передбачений законом спосіб, Піщанська сільська рада відчужила її без вираження на це волі власника, а ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, яка набула земельну ділянку на підставі оскарженого рішення; враховуючи також, що Піщанська сільська рада прийняла зазначене рішення, керуючись статтею 40, пунктом «б» частини першої статті 81, статтями 118 і 121 ЗК України, що передбачають безоплатне набуття громадянами права власності на земельні ділянки, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для витребування земельної ділянки площею 0,25 га. (кадастровий номер НОМЕР_2 ), надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність держави, в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації.

Колегія також звертає увагу, що ОСОБА_1 , в силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки, проявивши розумну обачність, могла та повинна була знати про те, що спірна земельна ділянка належить до земель лісогосподарського призначення.

Близькі за змістом висновки, висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №372/2180/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі №469/1203/15-ц і від 30 травня 2018 року у справі №469/1393/16-ц.

Необхідно також зауважити, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно.

За положеннями п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності.

Прокурор у цій справі 21 березня 2016 року пред`явив три позовні вимоги: про визнання неправомірним і скасування пункту 69 оскарженого рішення; про визнання недійсним державного акта, виданого відповідачу; про витребування земельної ділянки з незаконного володіння відповідача. Отже, перша вимога звернута до Піщанської сільської ради, яка прийняла оскаржене рішення, а дві інші вимоги - до ОСОБА_1

Встановлено, що Дніпропетровська ОДА дізналася про порушення права на земельну ділянку лише у березні 2016 році, коли прокурор листом повідомив її про відповідні порушення (лист від 3 березня 2016 року за № 01-84-626вих16). Відсутні докази того, що Дніпропетровська ОДА могла дізнатися про порушення цього права до її залучення позивачем у справах №0427/1871/2012 і № 0427/2108/2012. Відсутні докази того, що Дніпропетровська ОДА з наявних у неї відомостей могла знати про розпорядження Піщанською сільською радою земельною ділянкою. Піщанська сільська рада заявила у суді першої інстанції про сплив позовної давності щодо всіх позовних вимог (а.с. 95 у т. 1), тоді як відповідач ОСОБА_1 не заявляла про сплив позовної давності щодо пред`явлених до неї вимог.

Матеріали справи не місять заяви ОСОБА_1 про застосування положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України щодо пред`явленої до неї позовної вимоги про витребування земельної ділянки, а позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частино 4 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовної вимоги про витребування земельної ділянки; в задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області необхідно стягнути судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 1378,00 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову в сумі 689,00 грн., а всього 2067 (дві тисячі шістдесят сім) грн. 00 коп. (а.с. 1, 22 т.1).

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Витребувати земельну ділянку площею 0,25 га. (кадастровий номер НОМЕР_2 ), надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою по АДРЕСА_1 , з незаконного володіння ОСОБА_1 у власність держави, в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації ().

В задоволенні іншої частини позовних вимог Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання неправомірним та скасування рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, визнання недійсним державного акту - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області () судові витрати в розмірі 2067 (дві тисячі шістдесят сім) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді