Провадження № 4-с/522/168/19
УХВАЛА

22 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Домусчі Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії посадової особи державної виконавчої служби, заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - начальник Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б., боржник - ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович»,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 20.12.2018 року надійшла скарга Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії посадової особи державної виконавчої служби, заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - начальник Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б., боржник - ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович», згідно якої просив визнати дії щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №57681977 та №57682070 неправомірними; скасування постанови від 14.12.2018 року про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №57681977 та №57682070.

В обґрунтування скарги зазначено, що 12.11.2018 року у Другому Приморському ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області було подано до канцелярії два виконавчих листів, виданих на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 року, прийнятого у рамках цивільної справи №522/29872/13-ц, щодо стягнення з ТОВ «Консалтінгової компанії «Бюро оцінки Стефанович» кредитної заборгованості у розмірі 214 476, 29 дол. США та судового збору у розмірі 3 441 грн.. Відповідно до даних інформаційного сервісу «Єдиний реєстр виконавчих проваджень», 13.11.2018 року виконавчою службою були відкриті виконавчі провадження №557681977 та №57682070.

Між тим, 17.12.2018 року на адресу стягувача надійшла постанова начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б. від 14.12.2018 року про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень №557681977 та №57682070.

Із такими діями начальника ВДВС та постановою заявник не згоден, вважає їх неправомірними та постанови такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне. Зі змісту оскаржуваної постанови про скасування постанов про відкриття провадження вбачається, що начальник виконавчої служби посилається на те, що стягувачем не було долучено до заяв про відкриття виконавчих проваджень документів, що посвідчують його повноваження. Між тим, ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає повноваження начальника ВДВС щодо скасування не будь-якої постанови, а тієї що суперечить вимогам Закону. При цьому, ними до заяв про відкриття виконавчих проваджень було долучено копію довіреності представника банку та підтвердження про сплату авансового внеску. Під час подання документів канцелярії виконавчої служби представником банку було пред`явлено оригінал довіреності та паспорт. Отже, на думку заявника, постанови від 13.11.2018 року про відкриття виконавчих провадження №557681977 та №57682070, були такими, що прийняті відповідно до вимог Закону.

Додатково посилався на відсутність підстав, передбачених ст. 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», для закриття виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувачу.

Щодо строків пред`явлення виконавчих листів до виконання, посилався на те, що зі змісту виконавчих листів по справі №522/29872/13-ц вбачається строк їх пред`явлення - 1 рік. 02.06.2016 року набрав чинності новий Закон «Про виконавче провадження», згідно якого строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання складає 3 роки, тому вважає, що строк на пред`явлення наданих ними виконавчих листів закінчувався 23.10.2018 року. З 21.10.2016 року по 02.12.2016 року строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання переривався та фактично, на думку заявника, строк закінчується 13.12.2018 року. Заява про відкриття виконавчого провадження подана представником банку 12.11.2018 року, тому вважають, що межах строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

За викладених обставин, звернувся до суду з дійсною скаргою

Ухвалою суду від 26.12.2018 року скарга була залишена без руху та заявнику було надано строк для усунення недоліків. 21.01.2019р. представником заявника на виконання ухвали суду від 26.12.2018р..

Ухвалою суду від 28.01.2019 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 08.02.2019 року.

У зв`язку з неявкою сторін 08.02.2019року розгляд справи відкладено на 12.05.2019року.

У зв`язку з тим, що 12.05.2019 року був вихідним та неробочим днем, розгляд справи було відкладено на 19.04.2019 року.

19.04.2019 року розгляд справи був відкладений на 29.05.2019 року у зв`язку з неявкою сторін та за наявності клопотання представника заявника про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року витребувано докази із виконавчої служби, а саме: належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №ВП 57681977 та виконавчого провадження №ВП 57682070.

Розгляд справи відкладено на 02.07.2019 року.

02.07.2019 року у зв`язку з неявкою сторін та ненадходженням відповіді на ухвалу суду від 29.05.2019 року про витребування доказів, розгляд справи відкладено на 19.07.2019 року.

02.07.2019 року судом повторно направлено Другому Приморському ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області копію ухвали суду про витребування доказів.

У судове засідання 19.07.2019 року сторони не з`явились, про час і місце судового засідання сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, жодних клопотань по суті справи не заявляли.

Ухвала суду від 29.05.2019 року про витребування доказів зацікавленою особою не виконана.

У відповідності до ч.10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на викладене, зважаючи на належне сповіщення сторін та строки розгляду даної категорії справи, суд приходить до висновку про можливість розглянути за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 22.07.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

07.12.2015 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи на виконання рішення суду від 06.07.2015 року, прийнятого у справі №522/29872/13-ц, про стягнення на користь ПАТ «Укрсиббанк» солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 214 476, 29 дол. США, що за курсом НБУ станом на 18.11.2013 року еквівалентно 1 714 309, 00 грн. та судових витрат.

АТ «УкрСиббанк» 12.11.2018 року було подано до канцелярії Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області два виконавчих листів, виданих на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 року, прийнятого у рамках цивільної справи №522/29872/13-ц, щодо стягнення з ТОВ «Консалтінгової компанії «Бюро оцінки Стефанович» на користь банку кредитної заборгованості у розмірі 214 476, 29 дол. США та судового збору у розмірі 3 441 грн..

13.11.2018 року головним державним виконавцем відділу були відкриті виконавчі провадження №557681977 та №57682070.

14 грудня 2018 року начальником Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б. на підставі ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» за розглядом заяви ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович» прийнято постанову, якою скасовано:

- постанову про відкриття виконавчого провадження №57681977 від 13.11.2018 року;

- постанову про арешт коштів боржника №57681977 від 16.11.2018 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою заявник звернувся до суду із дійсною скаргою.

У відповідності до ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, остання вмотивована була наступними обставинами:

- строк до пред`явлення виконавчого листа був встановлений до 22.10.2016 року, однак всупереч ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57681977 від 13.11.2018 року та постанову про арешт коштів боржника №57681977 від 16.11.2018 року;

- ідентифікаційний код юридичної особи, вказаний у виконавчому документі, не відповідає ідентифікаційному коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань;

- банком не додано до заяви про відкриття виконавчого провадження оригіналів документів, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства, що посвідчують повноваження представника банку або належним чином засвідчені копії.

Як вбачається із скарги, виконавчі листи були видані Приморським районним судом м. Одеси 07.12.2015 року із строком пред`явлення один рік - до 22.10.2016 року.

02.06.2016 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про виконавче провадження», згідно ч.1 ст. 12 якого, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

У відповідності до Розділ XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 року). виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Отже, суд погоджується з доводами заявника, що після набрання чинного нового Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчих листів закінчувався - 23.10.2018 року.

Згідно до ч.4 вказаної статті, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Судом було встановлено, що 21.10.2016 року банком направлялись поштою до виконавчої служби заяви про відкриття виконавчого провадження, та державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Вельковим О.В. 02.12.2016р. прийнято повідомлення , яке надіслано стягувачу, за якими два виконавчих документи відносно боржника ТОВ «Консалтингова компанія «Бюро оцінки Стефанович» повернуто без виконання.

Отже, з 21.10.2016 року до 02.12.2016 року строк пред`явлення виконавчого документа до виконання преривався, тому суд погоджується із доводами заявника, що строки пред`явлення виконавчого документа фактично закінчувався 13.12.2018 року.

Заяви про відкриття виконавчого провадження щодо боржника ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович» подано банком 12.11.2018 року, тобто у межах строків їх пред`явлення.

Також суд приймає до уваги посилання представника заявника з приводу того, що ними до заяв про відкриття виконавчих проваджень було долучено копію довіреності представника банку та підтвердження про сплату авансового внеску. Під час подання документів канцелярії виконавчої служби представником банку було пред`явлено оригінал довіреності та паспорт на підтвердження своїх повноважень.

Зазначене не спростовано зацікавленою особою.

Щодо того, що ідентифікаційний код юридичної особи, вказаний у виконавчому документі, не відповідає ідентифікаційному коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, то останнє не свідчить про те, що постанова від 13.11.2018 року про відкриття виконавчого провадження є такою, що суперечить вимогам закону.

Суд вбачає, що невідповідність ідентифікаційного коду юридичної особи, вказаний у виконавчому документі, ідентифікаційному коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань, не є підставою для повернення виконавчого листа або ж закриття виконавчого провадження. Окрім того, у відповідності до п.3 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

У силу частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставі, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом (стаття 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Отже, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, у цьому випадку порушених прав стягувача, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги АТ «УкрСиббанк» та вбачає, що дії начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б., що скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57681977 є неправомірними та наявність підстави для скасування постанови від 14.12.2018 року про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №57681977.

При цьому, суд вбачає, що даною постановою начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б. від 14.12.2018 року скасовано було лише постанову про відкриття лише одного виконавчого провадження №57681977 та остання не стосувалась виконавчого провадження №57682070.

На підставі викладеного та керуючись ч.5 ст. 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.2, 4, 10-13, 43, 48, 76, 81,84, 89, 223, 247, 258, 259, 260, 263, 268, 447, 450-451 ЦПК України; суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на дії посадової особи державної виконавчої служби, заінтересовані особи: суб`єкт оскарження - начальник Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко М.Б., боржник - ТОВ «Консалтінгова компанія «Бюро оцінки Стефанович» - задовольнити частково.

Визнати дії начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко Миколи Борисовича щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження №57681977 - неправомірними

Скасувати постанову начальника Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Шуляченко Миколи Борисовича від 14.12.2018 року про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №57681977.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 22.07.2019 року.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси Домусчі Л.В.