Справа № 480/1544/18 Головуючий суду першої інстанції Терентьєв Г.В.
Провадження № 22-ц/812/1209/19 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Біляєвою В.М.,

за участю: представника позивача - Драненка В .В.,

представника відповідача - Шевченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якої дії представник ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Терентьєва Г.В., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третьої особи без самостійних вимог - державного нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Ігнатенко Віри Семенівни, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2018 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Богданівка Миколаївського району Миколаївської області.

Посилалась на те, що за життя спадкодавець ОСОБА_5 склала заповіт на її ім`я, за яким вона після смерті останньої успадковує земельну ділянку для сільськогосподарського виробництва розміром 6.2152 га, що розташована в межах території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Про смерть ОСОБА_5 їй відомо не було, у зв`язку з чим тільки 14 серпня 2018 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте їй було відмовлено нотаріусом з тих підстав, що вона пропустила строк, визначений законом, для прийняття спадщини.

Аргументом пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини зазначала те, що вона не знала про смерть заповідача.

Ухвалою суду першої інстанції від 23 січня 2019 року замінено первісного відповідача - Кіровську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області на належного відповідача - ОСОБА_4 , яка є донькою померлої та звернулася до нотаріуса за прийняттям спадщини за законом.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд посилався на те, що доводи ОСОБА_2 про її необізнаність про факт смерті заповідача не є поважними, а отже позивачем не надано доказів поважності причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , від імені якої діє її представник, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, яке ухвалене з істотним порушення вимог цивільно-процесуального закону, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Свої доводи мотивувала тим, що причиною, яка перешкоджала їй звернутися із заявою до нотаріуса у визначений законом час, став факт не повідомлення дочкою померлої про смерть ОСОБА_5 .

При цьому скаржник зазначала, що за життя спадкодавця ОСОБА_4 розпоряджалася зазначеною земельною ділянкою, а саме за довіреністю своєї матері уклала договір оренди цієї земельної ділянки з Фермерським господарством «УКРАГРО - УРОЖАЙ», головою якого вона зареєстрована.

В 2013 році ОСОБА_5 уклала заповіт на користь відповідача, проте в 2015 році змінила своє рішення та склала заповіт на її ім`я.

З огляду на ці обставини відповідач не повідомила її про смерть матері, оскільки знала, що існує заповіт не на її користь. За таких обставин вона пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 не надано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляду справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосується фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) у відзиві на неї (ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Суд встановив, що спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Стара Богданівка Миколаївського району Миколаївської області.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, до спадкової маси якої увійшла зокрема, земельна ділянка, розташована на території Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області площею 6.2152 га що належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 28 грудня 2012 року.

10 грудня 2015 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, за яким належну їй земельну ділянку площею 6.2152 заповіла ОСОБА_2 (позивачу у справі).

Відповідач ОСОБА_4 дочка померлої, яка на час смерті матері, була зареєстрована та проживала з нею в АДРЕСА_1 , звернулася 06 червня 2018 року з заявою до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини.

На підставі цієї заяви була заведена спадкова справа № 108/2018, зареєстрована в книзі обліку спадкових справ за № 262 та внесена до спадкового реєстру за № 62523747.

Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса від 14 серпня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на вказану земельну ділянку у зв`язку з пропуском нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкове право в Україні врегульовано положеннями Книги шостої ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначала про те, що встановлений ч. 1ст. 1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини нею було пропущено з поважних причин, оскільки вона не знала про смерть спадкодавця та відповідач її не повідомила.

Частиною 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від -5 грудня 2018 року № 756/2764/15-ц та від 17 квітня 2019 року № 161/9998/17.

Наведені ОСОБА_2 причини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які б надавали підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад встановлений законом шестимісячний строк, висновки суду першої інстанції відповідають положенням ст. 1272 ЦК України, тому з ними колегія суддів погоджується.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що судом вірно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення суду ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, а фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду, тому колегія суддів в силу положень ст. 375 ЦПК України не вбачає підстав для його скасування.

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційним судом рішення суду першої інстанції про відмову у позові залишено без змін, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої дії представник ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 25 липня 2019 року.