Справа № 419/627/19
Провадження № 2/419/294/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Луганської області про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до Новоайдарської селищної ради Луганської області (далі відповідачі) про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 04 червня 2002 року по цей час. Квартира неприватизована. Квартиру займає на умовах найму згідно Договору найму (оренди) житла від 02.02.2018 року укладеного між ОСОБА_1 та КП «Новоайдарське «СКП». 22.12.2018 року. Її представник ОСОБА_2 звернулася із заявою від 19.12.2018 року та документами до Новоайдарської селищної ради про передачу в приватну власність квартири - ОСОБА_1 .

Листом Новоайдарської селищної ради від 14.01.2019 року № 48 їй відмовлено у приватизації квартири, оскільки не в повному обсязі надані документи для приватизації державного житлового фонду, а саме не надано копії ордера на жиле приміщення та довідки з попередніх місць проживання з 01.01.1992 до 15.04.1993 року (дати реєстрації в квартирі, що приватизується) щодо невикористання нею житлових чеків. Документи на приватизацію квартири повернені без виконання. Також, їй було повідомлено про право звернення до суду за захистом своїх прав.

Позивач зазначила, що зареєстрована та проживає в квартирі з 15.04.1993. Ордер не отримувала, його отримувала за життя її мати - ОСОБА_3 . З 01.01.1992 року по 15.04.1993 року проживала за вищевказаною адресою, що підтверджується Актом депутата Новоайдарської селищної ради від 13.12.2018 року та довідкою відділу освіту Новоайдарської райдержадміністрації від 13.12.2018 року № 1311, про те, що вона вчилася за місцем проживання та закінчила Новоайдарську середню школу в 1992 році. На теперішній час квартира знаходиться у комунальній власності територіальної громади селища Новоайдар в особі Новоайдарської селищної влади та перебуває на балансі КП «Новоайдарське «СКП». Квартира є єдиним її житлом. На спірну квартиру, окрім неї, ніхто не претендує. Мати - ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько - ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , брат - ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , Квартира є єдиним житлом ОСОБА_1 , вона вселилася в квартиру на законних підставах і з 04.06.2002 року добросовісно використовую квартиру, як єдине житло. Заборгованості по сплаті комунальних платежів не має. Факт невикористання нею права на приватизацію підтверджується довідкою Ощадного банку.

Відтак, Новоайдарська селищна рада Луганської області відмовивши у передачі в приватну власність квартири, порушила її право на приватизацію житла та вона вимушена звернутись до суду з цим позовом.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.03.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано час для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 21.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі.

09.04.2019 року від представника відповідача Новоайдарської селищної ради Луганської області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на п. 17, 18 Положення "Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян", який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та надає визначений перелік документів, серед яких ордер про надання житлової площі. Оскільки позивач не надав копію ордеру та довідок з попередніх місць проживання, їй було відмовлено у приватизації житла. Просить у позові відмовити, тому що існує чітко визначений перелік документів для проведення приватизації.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 28.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника Новоайдарської селищної ради Луганської області, підтримував заперечення надані у відзиві на позовну заяву.

На підставі ст. ст. 211, ст. 247 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

22.12.2018 року представник за Довіреністю 78 АБ 5071210 від 14 червня 2018 року - ОСОБА_2 звернулася із заявою від 19.12.2018 року та документами до Новоайдарської селищної ради про передачу в приватну власність квартири - ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Довідкою ТВБВ № 10012/018 філії - Луганського обласного управління «Ощадбанк» від 08.11.2018 року № 110.37-222 підтверджено, що ОСОБА_1 , житловий чек не використала (а.с. 19).

Згідно копії довідки Хворостянівської сільської ради Старобільського району Луганської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 28.02.2001 по 30.05.2002 року не приймала участі в приватизації нерухомого майна на території Хворостянівської сільської ради (а.с. 21).

У квартирі АДРЕСА_1 позивач зареєстрована з 04.06.2002 року і по теперішній час, а також мешкала з 15.04.1993 року по 16.01.2001 року, що підтверджується довідками спеціаліста Новоайдарської селищної ради та довідкою з Новоайдарської селищної ради (а.с. 16-17, 20).

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Листом № 48 від 14.01.2019 року виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради позивачеві повідомлено, що у порушення вимог Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 не надано органу приватизації копію ордера на жиле приміщення та довідки з попередніх місць проживання з 01.01.1992 до 15.04.1993 року (дати реєстрації в квартирі, що приватизується) щодо невикористання нею житлових чеків (а.с. 28).

Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З 1993 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивача чи членів родини претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі.

З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають.

Окрім цього слід зазначити, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких вони були вселені, та цей факт позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 345 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81 ЦПК України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Луганської області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Новоайдарську селищну раду Луганської області провести приватизацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідн. НОМЕР_1 .

Стягнути з Новоайдарської селищної ради Луганської області, адреса Луганська область, смт Новоайдар, вул. Дружби, буд. 1, , судовий збір у розмірі, встановленому ЗУ Про судовий збір, тобто 768,40 грн, який було сплачено ОСОБА_1 при подачі позивної заяви до суду, згідно з квитанцією про сплату № 70 від 13.03.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В. Б. Мартинюк