КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/7590/19-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/7444/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча дирекція з обслуговування житлового фонду в Шевченківському районі м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 9 786 грн., як збитки при покупці будівельних матеріалів та виконанні робіт по відновленню придатного для проживання стану приміщення та моральну шкоду - 5 000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачу.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що недоліки позову, викладені в ухвалі суду від 27 лютого 2019 року, позивачем не усунені у повному обсязі, оскільки не зазначено повне найменування відповідача, а також не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року скасувати та визначити для розгляду справи іншого суддю.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 20 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 9 786 грн., як збитки при покупці будівельних матеріалів та виконання робіт по відновленню придбаного для проживання стану приміщення та моральну шкоду - 5 000 грн. ( а.с. 1-2 ).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду ( а.с. 6-7 ).

На обґрунтування вказаної ухвали зазначено, що позивачу у позовній заяві слід вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача, свій поштовий індекс, повне найменування відповідача, надати докази вини відповідача у залитті помешкання, доплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. за позов у встановленому законом порядку ( там же ).

Копію вказаної ухвали ОСОБА_1 отримав 05 березня 2019 року ( а.с. 8 ), а 06 березня 2019 року, у визначений судом строк, він звернувся до суду із виправленою позовною заявою ( а.с. 9 ).

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, в позовній заяві від 06 березня 2019 року вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків або номер і серію паспорта позивача, його поштовий індекс, повне найменування відповідача ( там же ).

Також, як вбачається з переліку додатків до позовної заяви, до неї він додав документи, що встановлюють право власності на квартиру, фотографії кухні, першого та другого коридору після залиття, відповідь відповідача на його лист з проханням вирішити питання позасудовим чином, кошторис закуплених будматеріалів і виконаних робіт, платіжні документи, відповідь Київського управління юстиції від 23 травня 2000 року та дублікат квитанції про сплату судового збору ( а.с. 12 ).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто позивачу з посиланням на те, що позивачем не усунені недоліки у повному обсязі, оскільки не зазначено повне найменування відповідача, а також не надано доказ сплати судового збору у встановленому законом порядку ( а.с. 15-16 ).

Суд апеляційної інстанції з приводу постановленої ухвали вважає за необхідне зазначити про те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосування процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості які можуть призвести доскасування процесуальних вимог, встановлених законом ( SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року ).

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК Українивстановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши, що заявником частково усунуто недоліки позовної заяви, не врахував положення європейського законодавства, статті 127 ЦПК України та не надав можливості особі, яка звернулася з позовною заявою, усунути її недоліки в повному обсязі.

Крім цього, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправічерез неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Окрім цього, згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям ( порушенням ) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв ( скарг ) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відтак, з точки зору другої інстанції, саме суд повинен перевірити, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, які додаються до позовної заяви зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, чого судом не зроблено.

За таких обставин та на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні знайшли своє підтвердження при розгляді апеляції.

Окрім цього, при ухваленні судового рішення по справі, апеляційний суд, крім зазначеного, також враховує необхідність забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя, яке встановлено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, як встановлено апеляційним судом, постановлена із названими порушеннями, зокрема, ст. 127 ЦПК України.

Відтак, оскаржувана ухвала відповідно до положень ст. 379 ЦПК Українипідлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а апеляційна скарга лише частковому задоволенню, оскільки, апелянт просить її лише скасувати.

При цьому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості визначати іншого суддю для розгляду справи, як того просить апелянт.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча дирекція з обслуговування житлового фонду в Шевченківському районі м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко