_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/856/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

18.07.2019 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2019 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 отримав в борг 1414000 гривень 00 копійок. Згідно умов договору, борг необхідно було повернути до 01.01.2019 року, що відповідачем ОСОБА_2 не було виконано, тому позивач звернулась з позовом до суду.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.07.2019 року ОСОБА_2 є власником 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальною площею 1171,7 кв.м, літ.«Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності у ОСОБА_2 на Ѕ частину вказаного магазина зазначено договір купівлі-продажу від 05.12.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 5758.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 та заборони реєстраційним та іншим органам вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного об`єкту нерухомості.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.07.2019 року заява про забезпечення позову була задоволена частково, зокрема накладено арешт на Ѕ частину вищевказаного магазину, в іншій частині заяви про заборону реєстраційним та іншим органам вчиняти реєстраційні дії було відмовлено, з підстав того, що фактично вказані вимоги дублюють застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту.

17.07.2019 року ОСОБА_1 року подала до суду заяву, якою просить про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема але не виключено: Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та іншим суб`єктам Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, та які вправі вчиняти реєстраційні дії відповідно до чинного законодавства України, вчиняти будь-які дії щодо 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа 1171,7 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 .

В порівнянні з першою заявою про забезпечення позову, позивач, звернувшись з заявою до суду, змінила правові підстави забезпечення позову та заяву обґрунтувала з посиланнями на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV/із змінами/.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу 17.07.2019 року передано судді Гниличенко М.В.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення по справі у випадку задоволення позовних вимог та накладення арешту забезпечить виконання майнових вимог позивача у разі задоволення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ст.153 ЦПК України не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідна письмова заява будь-якої з осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст. 150 ЦПК України, видами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; зупиненням митного оформлення товарів; арештом морського судна та інші.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є стягнення коштів за договором позики у розмірі 1414000 гривень 00 копійок. Із договору купівлі-продажу від 05.12.2014 року вбачається, що відповідно звіту про оцінку майна, складеного ТОВ`АКР-КОНСАЛТ» оціночна вартість Ѕ частини об`єкту купівлі-продажу вищезазначеного магазину становить 886318,50 гривень(п.3.2 Договору).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вказану заяву позивач мотивує нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV/із змінами/.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Статтею 24 вказаного Закону передбачено підстави відмови у державній реєстрації, та зокрема п.6 ч.1 даної статті передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Проте, у ч.3 та ч.4 статті 24 вказаного Закону зазначено підстави, коли відмова у державній реєстрації прав не застосовується, та зокрема вказано - з підстав, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті - якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п.1, п.2, п.3, п.4, п.5, п.6, п.7 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав;державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону;державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно; державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава;державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину;державної реєстрації права власності на нерухоме майно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Отже, накладення арешту на майно відповідача не може бути єдиним ефективним захистом або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Таким чином, з метою захисту законних прав та інтересів позивача та з метою уникнення будь-яких дій спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що, в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, суд вбачає доцільним задовольнити подану позивачем заяву про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема але не виключено: Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та іншим суб`єктам Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, та які вправі вчиняти реєстраційні дії відповідно до чинного законодавства України, вчиняти будь-які дії щодо 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа 1171,7 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст.4,12,149-153,258-261 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зокрема але не виключено: Управлінню державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та іншим суб`єктам Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, та які вправі вчиняти реєстраційні дії відповідно до чинного законодавства України, вчиняти будь-які дії щодо 1/2 частини магазину змішаної торгівлі, загальна площа 1171,7 кв.м, літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 7966141, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 03, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м.Одеса, вул. Черняховського, 6) та до реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції (67701, Одеська область, Білгород-Дністровський район, вулиця Леона Попова, 24) до виконання та відома.

Копію ухвали суду для виконання направити учасникам процесу.

Обов`язок пред`явлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1 або її представника за довіреністю (ордером).

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.07.2019 року.

Суддя Гниличенко М. В.