ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6284/19 Справа № 185/3424/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що зазначений виконавчий лист був втрачений, про що надала довідку Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 липня 2018 року за №32/33525 про відсутність виконавчого листа про стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на виконанні.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа згідно постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2001 року про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , починаючи з 24 травня 2001 року та до повноліття дитини.

Поновлено ОСОБА_2 строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа по цивільній справі № АЕ-211/01 про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , починаючи з 24 травня 2001 року та до повноліття дитини.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що без достатніх підстав судом зроблений висновок щодо поважності причин пропуску позивачем пред`явлення виконавчого документа до виконання; в довідці виконавчої служби не зазначено чи взагалі перебував на виконанні виконавчий лист у справі; жодних документальних підтверджень втрати виконавчого листа крім довідки Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 липня 2018 року про відсутність виконавчого листа на виконанні матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що строки на подачу виконавчого документу до виконання сплинули, однак вини чи недбалості позивача ОСОБА_2 у цьому не було, так як через втрату виконавчого листа остання позбавлена можливості повторно пред`явити виконавчий лист до виконання. Крім того, без пред`явлення виконавчого листа до виконання неможливо встановити розмір заборгованості ОСОБА_1 , яка виникла внаслідок не сплати аліментів.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 06 червня 2001 року стягнуто зі ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , починаючи з 24 травня 2001 року та до повноліття дитини.

З довідки Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 липня 2018 року виконавчий лист по цивільній справі №АЕ-211/01 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на виконанні у відділі не перебуває.

За змістом пункту 17.4 «Перехідні положення» розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа, суд який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач, або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи зміст даної норми колегія суддів дійшла висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Згідно з частиною 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 в частині видачі дубліката виконавчого листа, ураховуючи, що позивач не довела належними і допустимими доказами обставин того, що вказаний виконавчий лист був втрачений та така втрата сталася не з її вини.

Згідно ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Оскільки строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

На підтвердження зазначених причин пропуску заявником до суду не надано жодних доказів.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності дотримання принципу правової (юридичної) визначеності, які є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права (зокрема, рішення у справах «Єлоєв проти України», «Новік проти України»).

Принцип правової визначеності - це сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування.

Положення Закону України «Про виконавче провадження», що обмежують строк на пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання, є законодавчим втіленням принципу правової визначеності та встановлюють строк, протягом якого боржник може очікувати примусового виконання рішення, ухваленого не на його користь.

Протягом цього строку позивач (стягувач), який бажає примусово виконати рішення суду, повинен вжити всіх залежних від нього заходів для отримання виконавчого документу та пред`явлення його до примусового виконання.

Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Поновлення таких строків законом не передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого періоду з моменту ухвалення рішення, 06 червня 2001 року стягувач не сприяла виконанню судового документу, не контролювала його виконання, не виявляла належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

Суд першої інстанції також не врахував, що ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеною заявою лише після досягнення дитиною сторін повноліття, поза межами строку пред`явлення виконавчого документа до виконання визначеного рішенням суду до повноліття дитини, вказаний строк для присудження аліментів є матеріальним строком, який визначено у ст.180 СК України та такий строк поновленню не підлягає, що відповідає принципу правової визначеності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 23 липня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.