Дата документу 18.07.2019 Справа № 315/264/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 315/264/19Головуючий у 1-й інстанції Ярош С.О. Повний текст рішення складено 10.05.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/2428/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Крилової О.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку окремого провадження із вищезазначеною заявою (а.с. 3-7), в якій після просила встановити факт відмови ОСОБА_6 від права на прийняття спадщини, що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1

В обґрунтування своєї заяви зазначала, що після смерті її племінника ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , 29.08.2014 року вона подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини після померлого, крім неї подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці третьої черги за законом дядьки та тітки померлого: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 її сестра ОСОБА_3 подала заяву про відмову від спадщини на її користь, на її користь відмовився від спадщини і її рідний брат ОСОБА_5 , її рідний брат ОСОБА_6 також звернувся до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь, приватним нотаріусом на її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку спадщини, від якої відмовився її рідний брат ОСОБА_6 , їй роз`яснено, що їй необхідно звернутися до суду, так як нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво в зв`язку з тим, що спадкоємець не відкликав свою заяву про прийняття спадщини після померлого протягом встановленого законом строку відповідно до вимог ст. 1269 ч. 5 ЦК України і подав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь заявника, їй відмово, що її брат ОСОБА_6 неодноразово звертався до приватного нотаріуса з підтвердженням своєї відмови, встановлення факту відмови ОСОБА_6 від права на прийняття спадщини після померлого їй необхідно для отримання свідоцтва про право на частку спадщини за законом, яку б спадкував її брат після померлого.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_8 (а.с. 1).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 19) окреме провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06 травня 2019 року (а.с. 147-149) заяву ОСОБА_1 у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, заявник ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 157-161) просила рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 164).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 165), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 166).

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу заявника у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В автоматизованому порядку у цій справі суддею Криловою О.В. замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 181-182).

Учасниками цієї справи відводів суддям апеляційного суду та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

У судове засідання 18 липня 2019 року повідомлені апеляційним судом з дотриманням вимог ЦПК України про дату, час і місце розгляду цієї справи всі учасники цієї справи, окрім представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Четверик М.Ю. (а.с. 143-144,) не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Встановлено, що заінтересована особа ОСОБА_2 померла, актовий запис № 18 від 12.09.2016 року (інформація Оріхівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 17.07.2019 року а.с. 189).

Заінтересовані особи ОСОБА_3 (а.с. 177) та ОСОБА_5 (а.с.179) подали апеляційному суду заяви про розгляд цієї справи за їх відсутністю.

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_4 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 372 ч.2 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи, що не з`явились за присутністю представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Четверик М.Ю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви заявника у цій справі, керувався ст.ст. 3-5, 8-11, 89, 263-266, 268, 293, 294, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 1268, 1269, 1297 ЦК України суд та виходив із того, що заява заявника у цій справі не ґрунтується на законі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Так судом першої інстанції було правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 28 зворот).

Після смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом (а.с. 130, 132-134).

За життя спадкодавець заповіту не склав.

29.08.2014 року до нотаріуса звернувся заявник з заявою про прийняття спадщини за законом після племінника, що підтверджується копією його заяви (а.с. 28).

29.08.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. у Спадковому реєстрі зареєстровано спадкову справу №108/2014 спадкодавець ОСОБА_7 , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.29).

02.10.2014 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. звернувся ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після племінника ОСОБА_7 , що підтверджується копією його заяви (а.с.51).

16.10.2014 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. звернулась ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини після племінника ОСОБА_7 , спадкове майно складається з квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її заяви (а.с. 40).

11.11.2014 року в компетентні органи звернувся ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини після племінника ОСОБА_7 , що підтверджується копією його заяви (а.с.61).

01.12.2014 року до тих, кого це стосується, звернулася ОСОБА_3 з заявою про відмову від прийняття спадщини після племінника ОСОБА_7 на користь заявника ОСОБА_1 , що підтверджується копією її заяви (а.с.73).

25.12.2014 року ОСОБА_6 звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини після племінника ОСОБА_7 на користь заявника ОСОБА_1 , що підтверджується копією його заяви (а.с.74).

02.11.2015 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області, визнано право власності за ОСОБА_2 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , визнано право власності за ОСОБА_4 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 119-125).

20.11.2018 року приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. на заяву заявника про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом надала роз`яснення (а.с. 17), в яких повідомила про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, яка успадкована спадкоємцем ОСОБА_6 , посилаючись на прийняття ним спадщини шляхом подання заяви про прийняття спадщини і невідкликанням даної заяви протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, рекомендувала звернутися до суду, не заперечувала проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого на її частку та ті частки, від прийняття яких відмовилися спадкоємці на її користь, що підтверджується відповіддю.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви заявника у цій справі, правильно виходив з наступного:

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Книгою шостою Спадкове право Цивільного Кодексу України та нормами розділу IV Окреме провадження Глава 1 Загальні положення, Глава 6 Розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що до суду звернулась заявник, яка доводиться тіткою померлого і є спадкоємцем третьої черги за законом, яка позбавлена права отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, від якої відмовився на її користь її брат та дядько померлого, яка подала заяву про прийняття спадщини за законом після померлого племінника в установлений законом строк в зв`язку з наявністю у нотаріуса спадкоємця третьої черги її брата заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини на її користь з вимогою про встановлення факту відмови спадкоємця третьої черги за законом її брата від прийняття спадщини за законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що заявник є спадкоємцем третьої черги за законом після померлого племінника, так як прийняла спадщину після померлого, подавши заяву про прийняття спадщини за законом в установлений законом строк до нотаріуса.

Нотаріус не заперечує видати заявнику свідоцтво про право власності на її частку та на дві частки, від яких відмовилися на її користь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , тоді як роз`яснює про неможливість видати заявнику свідоцтво про право на спадщину за законом на частку квартири, від прийняття якої відмовився спадкоємець третьої черги ОСОБА_6 на користь заявника, посилаючись на наявність заяви останнього про прийняття спадщини за законом і не відкликання даної заяви протягом встановленого законом строку.

Судом першої інстанції було також правильно встановлено, що спадкоємець третьої черги за законом ОСОБА_6 , подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини після спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не відкликавши її відповідно до ч.5 ст.1269 ЦК України протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, набув право на частку спадщини померлого, в тому числі і на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю.

Зважаючи на те, що строк для прийняття спадщини закінчився, то спадкоємець ОСОБА_6 набув права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну йому частку у спадковому майні, в тому числі і на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю.

Суд першої інстанції, оцінюючи заяву спадкоємця ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини на користь заявника, правильно вважав, що остання не може мати правових наслідків, так як спадщина уже прийнята спадкоємцем відповідно до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію заявника у цій справі, викладену в її заяві, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що спору між спадкоємцями з приводу спадщини між собою немає.

Проте, в силу вимог ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факт, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що судом першої інстанції було правильно встановлено, що для встановлення факту відмови ОСОБА_6 від права на прийняття спадщини, що відкрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 , передбачений законом інший порядок.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги заявника.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Докази, передбачені ст. 367 ч. ч.2 3 ЦПК України у цій справі, відсутні.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

Додаткові посилання суду першої інстанції в оскаржуємому рішенні щодо оцінки дій нотаріуса у цій справі окремого провадження є зайвими, проте, останні не можуть бути підставою для скасування апеляційним судом правильного по суті рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом за результатами розгляду вищезазначеної апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції у цій справі не буде мати преюдиційного значення у цій частині в разі оскарження ОСОБА_1 дій нотаріуса у подальшому окремо від цієї справи.

Крім того, судом першої інстанції також правильно, з дотриманням вимог ст. ст. 294 ч. 7 ЦПК України вирішено питання про судові витрати у цій справі.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що заявником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір (а.с.156).

Однак, при вищевикладених обставинах остання не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом вищезазначеної апеляційної скарги апеляційним судом у цій справі.

Керуючись ст. ст. 12,141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 06 травня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 22.07.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Крилова О.В.