ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4751/19 Справа № 214/5424/17 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/5424/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року, яке ухвалено суддею Черновою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні), -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (надалі - ТОВ «Страхова компанія «Кредо») про стягнення страхового відшкодування.

Позов мотивовано тим, що 19.08.2016 року сторони уклали договір добровільного страхування від нещасних випадків № KRNYNS-167 J1VWN, згідно якого позивач (страхувальник, застрахована особа) у випадку настання страхового випадку мав право отримати страхову виплату. Згідно пункту 7 цього Договору, строк його дії 12 місяців - з 25.08.2016 року по 24.08.2017 року включно. Страхова сума - 50 000 гривень.

05.10.2016 року з позивачем стався нещасний випадок: під час усунення несправності автомобілю, останній почав рухатись, позивач не зміг звільнитись і внаслідок руху автомобілю був затягнутий під балку передньої осі, якою його притисло та було заподіяно зчислені травми.

З 06.10.2016 року по 07.10.2016 рік позивач лікувався у Решетилівській центральній районній лікарні, де йому був встановлений діагноз: політравма. Тяжка кардіобронхолегенева травма, закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, забій легенів, забій серця, гемопневмоторакс зліва, закрита травма живота з розривом селезінки III типу, розривом печінки 1 типу, брижі тонкої кішки, перелом кісток тазу, забій нирок. Множинні підшкірні гематоми та осадження шкури тулубу, кінцівок.

ОСОБА_1 був переведений до Полтавської обласної клінічної лікарні, де йому був встановлений діагноз: тяжка поєднана тарако-абдоміно-пельвіо-скелетна травма з множинними фрагментарними переломами ребер та травматичною нестабільністю грудинно-реберного каркасу. Лівобічний пневмоторакс, забій серця, тупа травма живота, розрив селезінки III тип, розрив печінки та брижі тонкої кішки, забій нирок, перелом лонної та сідничної кісток, перелом голівки малогомілкової кістки зліва.

31.10.2017 року позивача визнано людиною з інвалідністю на строк з 31.01.2017 року до 01.02.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ТОВ «Страхова компанія «Кредо» з приводу виплати страхового відшкодування, але йому було відмовлено, у зв`язку з чим останній просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 50 000 гривень.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «Страхова компанія «Кредо`на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Страхова компанія «Кредо» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог, посилаючись на неврахування судом першої інстанції положень п.п. 9 п.4.2. розділу 4 умов страхування до договору страхування, який передбачає, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата Застрахованою особою працездатності, внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення Застрахованою особою, зокрема, правил дорожнього руху.

При цьому, на думку відповідача, висновок суду першої інстанції про те, що автомобіль було припарковано у відповідності до Правил дорожнього руху та він покотився внаслідок поломки ТЗ є юридично неспроможним та не узгоджуються із висновком слідчого щодо кваліфікації дій позивача відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України.

На думку відповідача, суд першої інстанції, у разі наявності сумнів щодо порушення страхувальником п. 15.7. Правил дорожнього руху України, мав призначити судову експертизу, у зв`язку з чим відповідач просив суд апеляційної інстанції призначити по справі судову автотехнічну експертизу, однак ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02 липня 2019 року зазначене клопотання залишено без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (а.с. 213-214), в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що травматичне ушкодження позивача ОСОБА_1 , отримані останнім внаслідок нещасного випадку 05.10.2016 року, підлягають визнанню страховим випадком за Договором добровільного страхування від нещасних випадків № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року та ОСОБА_1 має право на отримання страхового відшкодування.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Згідно статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що договір приєднання, як і публічний договір, є узагальненою категорією таких цивільно-правових договорів, в яких умови договору встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і які укладаються лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого тексту. Друга сторона при цьому не може запропонувати свої умови договору, але саме вона вирішує та виявляє волевиявлення на укладення договору на запропонованих їй умовах. Таким чином, додержується принцип свободи договору. Чинним законодавством передбачено укладення договору лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованих умов у цілому.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Страхова компанія «Кредо» укладений Договір (поліс) добровільного страхування від нещасних випадків № KRNYNS-167 J1VWN. Застрахованою особою є позивач по справі - ОСОБА_1 , Страховиком є ТОВ «Страхова компанія «Кредо», страхова сума 50 000 гривень.

При цьому, сторони погодились, що Умови публічної оферти та страхування, розміщені на Площадці цивільно-правових договорів ПАТ КБ «ПриватБанк» та на сайті Страховика, є невід`ємною частиною цього Договору (а.с. 53-59).

Відповідно до п. 6.1. Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року страховим випадком згідно цього Договору і Правил страхування є наступні події, які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії Договору страхування, та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому законом порядку ( медичними закладами, судом, тощо).

Пункт 6.1.2. Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року визначає види пошкодження здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, згідно Додатку №1 до Правил страхування.

Згідно п.6.2 Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року, страховими випадками за зазначеним Договором слід вважати, раптову, випадкову, короткочасну, незалежну від волі застрахованої особи ( Страхувальника , Вигодонабувача, спадкоємця) подію, що фактично відбулась і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, опіки, відмороження, випадкове гостре отруєння, отруйними рослинами, хімічними речовинами (промисловими або побутовими), недоброякісними харчовими продуктами (за винятком сальмонельозу, дизентерії), ліками; ботулізм; захворювання кліщовим енцефалітом, поліемієлітом, сказ внаслідок укусу тварини, правець) Застрахованої особи або її смерть. Не дає підстав для здійснення страхової виплати отримання внаслідок травми садн, припухлостей м`яких тканей та ран до 2 кв. см та глибиною до підшкірної клітковими, а також ушкоджень, що потребують безперервного стаціонарного та/або амбулаторного лікування строком не менше 3 днів.

Відповідно п.7 Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року строк дії договору складає 12 місяців з 19.08.2016 року по 19.08.2017 року включно.

Відповідно п.8 Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року страхова сума становить 50 000 гривень.

Відповідно п.9 Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за №KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року, страховий тариф становить 0,48 %.

Відповідно до п.п. 9 п.4.2. розділу 4 Умов страхування, які є невід`ємною частиною Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року, не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата застрахованою особою непрацездатності, смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці, правил дорожнього руху та правил безпеки на залізничному транспорті.

05 жовтня 2016 року до Решетилівського відділення поліції Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області від невідомого надійшло повідомлення про те, що на 312 км а/д Київ-Харків, неподалік с.Демидівка Решетилівського району Полтавської області, сталося ДТП, у результаті чого чоловік, як було встановлено згодом ОСОБА_1 , отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження №0000456 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с. 2).

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №19791 торакального відділення ПОКЛ Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.10.2016 року по 06.12.2016 року. Був госпіталізований до ВАІТ у тяжкому стані, без свідомості. Повний діагноз: основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення: тяжка поєднана тарако-абдоміно-пельвіо-скелетна травма з множинними фрагментарними переломами ребер та травматичною нестабільністю грудинно-реберного каркасу. Лівобічний пневмоторакс, забій серця, тупа травма живота, розрив селезінки III тип, розрив печінки та брижі тонкої кішки, забій нирок, перелом лонної та сідничної кісток, перелом голівки малогомілкової кістки зліва З анамнезу: хворіє з 05.10.2016 року коли отримав тяжку політравму. (а.с.10)

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого У-16093/1092 КЗ «Криворізька клінічна лікарня №2»ДОР» травматологічного відділення Гребенюк С.Г. знаходився на лікуванні з 20.12.2016 року по 11.01.2017 року повний діагноз код Т 06.8. (а.с.11)

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 634146 Серія 12 ААА від 31.01.2017 року, виданої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому встановлена друга група інвалідності з 31.01.2017 року з причини трудове каліцтво (з ураженням опорно-рухового апарату) встановлена на строк до 01 лютого 2018 року. Ступень втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , 1969 року народження 80% (вісімдесят відсотків) (а.с.13).

За фактом дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 надав пояснення в рамках кримінального провадження №0000456 та вказав, що 05.10.2016 року він рухався автомобілем Рено Магнум, р.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом по а/д Київ-Харків у напрямку м.Київ. Не доїжджаючи до селища Решетилівка Полтавської області, зупинився на підйомі дороги та пішов допомагати замінити колеса на автомобілі його напарника. Після заміни колеса, його напарник іншим автомобілем поїхав вперед, а він сів за кермо свого автомобіля, але рушити з місця не зміг. До зупинки його автомобіль знаходився у технічно справному стані, він не зрозумів, що сталося з автомобілем, встав із кабіни автомобіля, у якому була ввімкнена нейтральна передача, та підставив під переднє ліве колесо автомобіля дерев`яний уголок, щоб від`єднати повітря від причепа. Коли він лежав під автомобілем на дорозі, автомобіль чомусь покорився назад і здійснив на нього наїзд, у результаті чого він отримав тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 повідомив, що ні до кого претензій не має і не заперечує проти закриття кримінального провадження.

У зв`язку з тим, що у даній дорожньо-транспортній пригоді сторонні особи, окрім водія автомобіля ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не отримали, інші особи до заподіяння йому тілесних ушкоджень не причетні, постановою Решетилівського відділення поліції Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області кримінальне провадження №0000456 від 27 жовтня 2016 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с.12).

Зважаючи на те, що пунктом 4.2. Умов страхування до Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року визначено, що ушкодження отримані застрахованою особою, тобто ОСОБА_1 , внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху не визнаються страховим випадком, відповідач ТОВ «Страхова компанія «Кредо» відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, про що складено Страховий акт № Z16В1РВ7000069 від 25.01.2017 року (а.с. 79).

Спір між сторонами виник з приводу віднесення нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 05 жовтня 2016 року, до страхового випадку та виплати відповідного страхового відшкодування.

У частині першій статті 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (стаття 8 Закону України «Про страхування»).

Отже, у страховика ТОВ «Страхова компанія «Кредо» виникає обов`язок з виплати страхового відшкодування виключно у разі настання страхового випадку, передбаченого умовами укладеного між сторонами договору.

Як встановлено судом, сторонами погоджено при укладенні Договору, що не визнаються страховими випадками травматичні ушкодження та функціональні розлади, стійка втрата застрахованою особою непрацездатності, смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, які відбулися внаслідок порушення застрахованою особою норм та правил безпеки праці, правил дорожнього руху та правил безпеки на залізничному транспорті (п.п. 9 п.4.2. розділу 4 Умов страхування, які є невід`ємною частиною Договору (полісу) добровільного страхування від нещасних випадків за № KRNYNS-167 J1VWN від 19.08.2016 року).

Згідно ж п. 15.7 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, в редакції станом на 05.10.2016 року, яка залишається незмінною й на теперішній час, на спусках і підйомах, де спосіб поставлення не регламентується засобами регулювання руху, транспортні засоби необхідно ставити під кутом до краю проїзної частини так, щоб не створювати перешкод іншим учасникам дорожнього руху і виключити можливість для самовільного руху цих засобів. На таких ділянках допускається ставити транспортний засіб уздовж краю проїзної частини, повернувши керовані колеса таким чином, щоб виключалась можливість самовільного руху транспортного засобу.

Отже, Правилами дорожнього руху України саме на водіїв транспортних засобів покладено обов`язок з виключення можливості самовільного руху транспортного засобу під час зупинки та стоянки на спусках і підйомах, чого в даному випадку водієм ОСОБА_1 дотримано не було та травмування останнього сталося саме внаслідок самовільного руху транспортного засобу під час зупинення на підйомі.

За таких умов, колегія суддів дійшла висновку, що 05 жовтня 2016 року з водієм ОСОБА_1 стався нещасний випадок внаслідок недотримання ним Правил дорожнього руху України, що виключає можливість визнання такого випадку страховим, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для покладення на страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, однак неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють виниклі правовідносини, а також порушено норми процесуального права, а тому, у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позовних вимог з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», який є спеціальним Законом, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав, тобто позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору та судові витрати слід віднести на рахунок держави та компенсувати за рахунок держави понесені відповідачем судові витрати на оплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 152,60 грн. (а.с. 201), що відповідає розміру встановленому Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо»- задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Судові витрати Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» у розмірі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 (шістдесят) копійок компенсувати за рахунок держави..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 02 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: