Справа № 275/697/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08 липня 2019 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого -судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2 А ОСОБА_3 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області цивільну справу № 275/697/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.12.2011 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав їй кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Свої зобов`язання з передачі грошових коштів банк виконав.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 24 червня 2018 року заборгованість відповідача перед банком складає 20874,00 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом в сумі 3277,25 грн.,

- заборгованісті по процентам за користування кредитом в сумі 8780,29 грн.,

- пені в сумі 7346,27 грн.,

- штрафу (фіксована частка) 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 970,19 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в сумі 20874,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762 грн.

Відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що 27 грудня 2011 року вона отримала в банку картковий кредит, яким користувалася до березня 2018 року. Потім перестала ним користуватися так, як у березні 2018 року закінчився термін дії кредитної картки. Весь період користування кредитом вона сплачувала кошти за користування та на погашення кредиту, що підтверджується розрахунками заборгованості станом на 31.05.2015 року та 24.06.2018 року, які долучені позивачем до позовної заяви. З рахунку заборгованості від 31.05.2015 року вона фактично не мала заборгованості за кредитом оскільки погашала кредит періодичними платежами. Тому вважає, що на даний час в неї відсутня заборгованість перед банком, а розрахунки, які представлені до суду є неналежними. Крім того, перед підписанням заяви на отримання кредитних коштів її не було ознайомлено з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, тому вважає, що надані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного кредитного договору через відсутність в них її підпису.

Вказала, що позивачем було невірно застосовано норми діючого законодавства, а саме відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення грошових зобов`язань за кредитним договором неможливе.

08.02.2019 року представник відповідачки ОСОБА_4 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 27 грудня 2011 року відповідачка отримала в банку картковий кредит в розмірі 10000 гривень, яким користувалася до березня місяця 2018 року, при цьому повертаючи отримані кошти разом з відсотками. В лютому 2017 року у зв`язку з складним матеріальним становищему у відповідачки виникла заборгованість по сплаті кредитних коштів, але вона намагаюючись її погасити, сплачуючи до 08 червня 2018 року від 100 до 600 грн. щомісячно, але цих платежів було недостатньо для повного погашення заборгованісті. Відповідачка є одинокою матір`ю,сама утримує двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 , 2002 р.н., який є інвалідом з дитинства та ОСОБА_6 , 2016 р.н. На даний час вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Про складні обставини відповідачка повідомляла банк, і вносила пропозицію про реструкторизацію виниклого боргу, однак в банку їй було відмовлено.

Просив відповідно до ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки(пені) на 99%, так як він значно перевищує розмір збитків, та враховуючи , що ОСОБА_1 знаходиться в скрутному матеріальному становищі.

Окрім того, відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов"язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених в ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому вимоги про сплату банку крім тіла кредиту та заборгованості за відсотками, ще і нараховану пеню і штраф є безпідставними та протиправними.

Представником позивача надана відповідь на відзив, в якій вказано що при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Відповідно до даного договору відкрито картковий рахунок, встановлено ліміт на картку, видано картку, а сума мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредиту. Дія договору пролонговується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Відповідач, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Зазначив, що з виписки з рахунку відповідачки вбачається, що остання знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалась кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу добре були відомі і зрозумілі умови договору. Зазначив, що пеня та штраф є окремими видами неустойки, Штраф застосовують за порушення виконання зобов`язань, а пеня за несоєчасність виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, тому можливість їх одночасного застосування передбачена чинним законодавством. Просив задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

До суду представник позивача не з"явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав та просив задовольнити.

В суді відповідачка та представник відповідачки адвокат Осадчий А.А. позовні вимоги визнали частково, надали пояснення, аналогічні викладеним в відзивах на позовну заяву.

Суд, вислухавши відповідача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 27.12.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір був укладений у формі анкети - заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку .

Згідно змісту вказаної заяви, підписаної ОСОБА_1 , остання погодилася, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить між сторонами договір про надання банківських послуг. Умови і правила викладені на банківському сайті, складають договір, укладений між ним і банком про надання банківських послуг. Даних про те, що відповідач приєднується до даних Умов і правил не в повному обсязі послуг, які надає банк по даним Умовам та правилам, заява не містить (а.с.9).

Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що крім встановленого кредитного ліміту на картку Банк надає кредит у вигляді відновлювальної і не відновлювальної лінії. Особливістю кредитного ліміту є те, що кредит, який надається банком в межах встановленого ліміту заборгованості використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши всю заборгованість за кредитним лімітом, може знову користуватися кредитними коштами у межах, що не перевищує визначеного кредитною угодою ліміту.

Умовами також передбачена можливість односторонньої зміни Банком інших невідємних частин договору: розмір відсоткової ставки за кредитом, тарифи можуть змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9.; 1.1.3.2.3 Умов та правил. Відповідно до п.1.1.2.3 позичальник зобов"язується отримувати виписки про стан картрахунків та здійсненні операції по картрахункам. Погашення кредиту здійснюється шляхом поповнення рахунку готівкою або у безготівковому порядку. Боржник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором (п.2.1.1.5.5. Умов). У разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу Банку боржник зобов`язаний повернути кредит (у тому числі прострочений кредит та овердрафт), сплатити винагороду банку (п.2.1.1.5.6 Умов). При порушенні позичальником строків платежів по якомусь із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5 % від суми позову (п.2.1.1.7.6 Умов і правил). Відповідно до п.1.1.2.4 Умов за незгодою зі зміною Правил та/або, які викладені на банківському сайті позичальник зобов`язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість (а.с.9-25).

На порушення умов договору позичальник взяті на себе зобов`язання виконував неналежно, передбачені умовами договору платежі вносила несвоєчасно.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 27.12.2011 року, останній платіж на погашення кредиту був здійснений позичальником 08.06.2018 року (а.с.5-8).

За розрахунком банка станом на 24 червня 2018 року заборгованість відповідача перед банком складає 20874,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3277,25 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8780,29 грн.; пеня- 7346,27 грн.; штраф (фіксована частка) 500,00 грн., та штраф (процентна складова) 970,19 грн.

Судом встановлено, що позивачем за порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань за договором застосовано до відповідача цивільно - правову відповідальність у виді пені та штрафу.

Враховуючи викладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (в даному випадку строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором) не узгоджується з положеннями, закріпленими у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення.

В частині вимог банку про стягнення з відповідача штрафів на загальну суму 1470,19 грн. необхідно відмовити із зазначених підстав.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки (пені, штрафу) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем за тілом кредиту складає 3277,25грн., та враховуючи, що відповідачка виховує одна двох малолітніх дітей, один з яких , а саме ОСОБА_7 , 2002р.н., є інвалідом з дитинства, не працює, так як знаходиться в відпустці за доглядом за дитиною, що не досягла трьох років, суд вважає, що розмір неустойки (пені) підлягає зменшенню, так як він значно перевищує розмір збитків, і з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача неустойка (пеня) в розмірі 1000 грн.

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 12560,87 грн., яка складається з тіла кредиту - 3277,25 грн., відсотків за користування кредитом - 8283,62 грн. та пені - 1000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 549,551, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 10-13, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, заборгованість за кредитним договором б/н від 27.12.2011 року у розмірі 12560,87 ( дванадцять тисяч пятсот шістдесят) гривень 87 копійок, яка складається з заборгованості: за кредитом -3277,25 грн., за процентам за користування кредитом - 8283,62 грн.; пені - 1000,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка