Провадження № 22-ц/802/754/19 Категорія: 48 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Киці С.І.,

з участю секретаря - Лимаря Р.С.,

прокурора Климюк Н.В.,

представника відповідача Стасюка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу Заборольської сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення, повернення земельної ділянки за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року заступник прокурора Волинської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу Заборольської сільської ради звернувся в суд з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що прокуратурою Волинської області в ході вивчення наявності підстав для застосування представницьких повноважень встановлено порушення законодавства у сфері регулювання земельних відносин при передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність ОСОБА_1 в межах села Забороль Луцького району, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні представницьких повноважень шляхом подання ним позовної заяви.

Вказує, що рішенням Заборольської сільської ради від 25.03.2011 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачу ОСОБА_1 загальною площею 0,85 га (0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства), які знаходяться в с.Забороль Заборольської сільської ради та передано їх у власність останнього. Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстроване 19.09.2011, що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 07.09.2018.

Крім цього, рішенням Заборольської сільської ради від 09.10.2015 № 49/70 затверджено проект землеустрою та вдруге безоплатно передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером НОМЕР_2 . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №13389865 від 17.02.2016. Таким чином, ОСОБА_1 безоплатно отримав дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства: у 2013 році- площею 0,6 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та у 2015році - площею 0,56 га з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Рішення Заборольської сільської ради від 09.10.2015 №49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства в с АДРЕСА_1 району АДРЕСА_2 з кадастровим номером НОМЕР_2 , прийнято з порушеннями вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим вважає його незаконним, таким, що підлягає скасуванню, а надана земельна ділянка поверненню.

Згідно інформації відділу Головного управління Держгеокадастру у Луцькому районі нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,56 га становить 22 535,05 грн.

Зазначає, що Заборольська сільська рада, приймаючи обидва рішення про виділення ОСОБА_1 у власність земельних ділянок у 2011 та 2015 роках повинна була знати, що останній вже отримував безоплатно у власність земельну ділянку на території с. Забороль. В той же час, неналежно виконуючи повноваження щодо регулювання земельних відносин на ввіреній території, допустила порушення вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України та протягом трьох років не вживає заходів на їх усунення.

Така бездіяльність органу місцевого самоврядування надає підстави прокурору для звернення до суду з позовом в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 56 ЦПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 безпідставно набув право власності на земельну ділянку в межах с. Забороль з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,56 га, вважає, що остання підлягає поверненню первісному власнику - територіальній громаді Заборольської сільської ради.

Посилаючись на вищенаведене, заступник прокурора Волинської області просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Заборольської сільської ради №49/70 від 09 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність»; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 0,56 га, за кадастровим номером НОМЕР_2 , у власність територіальної громади Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2019 року позов задоволено.

Ухвалено визнати незаконним та скасувати рішення Заборольської сільської ради №49/70 від 09 жовтня 2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність».

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку загальною площею 0,56 га, за кадастровим номером НОМЕР_2 , у власність територіальної громади Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь прокуратури Волинської області судовий збір в сумі 4405 (чотири тисячі чотириста п`ять ) гривень, зарахувавши його на р/р 4945 у Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати це рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор Климюк Н.В. вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставним, просить суд рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове судове рішення з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Заборольської сільської ради від 25.03.2011 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідачу ОСОБА_1 загальною площею 0,85 га (0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства), які знаходяться в с. Забороль Заборольської сільської ради та передано їх у власність останнього. Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 зареєстроване 19.09.2011, що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 07.09.2018.

Крім цього, рішенням Заборольської сільської ради від 09.10.2015 № 49/70 затверджено проект землеустрою та вдруге безоплатно передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №13389865 від 17.02.2016.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 безоплатно отримав дві земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства: у 2013 році- площею 0,6 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та у 2015році - площею 0,56 га з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 42, ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно зі змістом статей 4, 51 ЦПК України обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі. Разом з тим, суд зобов`язаний роз`яснити позивачу його право заявити позов до належного відповідача. При цьому на стадії апеляційного перегляду справи суд позбавлений можливості заміни неналежних відповідачів.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (ч.1 ст. 81 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Як встановлено з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з визнання незаконним та скасування рішення Заборольської сільської ради у зв`язку з порушенням умов приватизації земельної ділянки, які регулюються нормами Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та віднесені до виключних повноважень сільської ради.

Звернувшись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Заборольської сільської ради та повернення цієї земельної ділянки, прокурор помилково відповідачем зазначив лише громадянина ОСОБА_1 , який не наділений повноваженнями щодо розпорядження землями комунальної власності.

Розглянувши справу за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу Заборольської сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки- суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом учасників вказаних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі належних відповідачів.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2, 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

ОСОБА_1 не може бути відповідачем за позовними вимогами про скасування рішення сільської ради.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення позову, зокрема, про визнання незаконним та скасування рішення Заборольської сільської ради за участі лише відповідача ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, в задоволенні зазначеного позову в частині позовних вимог щодо скасування рішення сільської ради необхідно відмовити, у зв`язку з пред`явленням його до неналежного відповідача.

Позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку є похідною від вимог про скасування рішення Заборольської сільської ради, а тому також не може бути задоволена.

Викладене не позбавляє прокурора права повторно звернутися з позовом до суду для захисту інтересів держави, правильно визначивши коло відповідачів.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, рішення суду - скасувати, у задоволенні позову заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу Заборольської сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення, повернення земельної ділянки відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову заступника прокурора Волинської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу Заборольської сільської ради до ОСОБА_1 про скасування рішення, повернення земельної ділянки відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді