Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/967/19
Провадження №: 2/332/897/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Безбородько І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Запоріжвогнетрив» про виплату середньої заробітної плати, про визнання протиправними та скасування наказу про направлення на медичний огляд, про визнання протиправними та скасування наказу про відсторонення від роботи і направлення на медичний огляд ..

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.03.2019 року звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про виплату середньої заробітної плати, про визнання протиправними та скасування наказу про направлення на медичний огляд, про визнання протиправними та скасування наказу про відсторонення від роботи і направлення на медичний огляд, який було уточнено 24.04.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.02.2018 року він розпочав свою трудову діяльність у ПРАТ «Запоріжвогнетрив» на посаді вогнетривника вогнетривної дільниці ремонту мартенівских печей змінної бригади Сервісного центру (м. Запоріжжя).

03.09.2018 року він захворів та перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КУ «6-міська клінічна лікарня».

18.09.2018 року відповідно до висновку ВКК №1018, виданого КУ «6-міська клінічна лікарня» йому визначені обмеження в праці - протипоказана праця на висоті, механічному обладнанні, високою напругою, сосудами під тиском, у воді, вогню терміном з 19.09.2018 до 19.03.2019 року, а з 20.10.2018 року повинен був стати до роботи. 17.10.2018 року він листом з копією висновку ВКК засобами електронного зв`язку повідомив адміністрацію ПРАТ «Запоріжвогнетрив» про ситуацію, що склалась. Відповіді дотепер не отримав.

19.10.2019 він знову захворів, та з того часу знаходився на стаціонарному лікуванні у різних лікувальних установах.

28.11.2018року знову направив листа до ПРАТ «Запоріжвогнетрив» з повідомленням, що лікарняний закінчується та він повинен стати до роботи 05.12.2018 року. У листі також висловив свою позицію щодо запропонування посад, які б відповідали умовам легкої праці, з урахуванням обмежень, встановлених висновком ВКК.

5.12.2018року його було запрошено до кадрового підрозділу ПРАТ «Запоріжвогнетрив», де були запропоновані всі наявні на той час посади. Від запропонованих посад він відмовився.

Цього ж дня він ознайомився з наказом в.о. генерального Директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» від 04.12.2018 № 496к про його відсторонення від роботи та був запрошений на засідання профкомітету для вирішення питання звільнення за ч.2 ст.40 КЗпП України. Він зі звільненням за цією статтею КЗпП України погодився. Яке рішення було прийнято на зборах йому повідомлено не було.

19.12.2018 рокуйого було ознайомлено з наказом директора з персоналу від 18.12.2018 № 511к, відповідно до якого він мав пройти позачергове медичне обстеження. Від проходження обстеження він відмовився, адже у нього був висновок ВКК.

04.01.2019року наказом Генерального директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» № 18 йому була оголошена догана, він був відсторонений від роботи без збереження заробітної плати і знову направлений для проходження позачергової медичної комісії, від проходження якої також відмовився з тих же підстав.

Після цього, наказом від 30.01.2019 №29к йому знову оголошено догану. Всі дії адміністрації ПРАТ «Запоріжвогнетрив» щодо нього, починаючи з 18.12.2018 року до теперішнього часу, вважає протиправними, тому просить: 1) визнати наказ Директора по персоналу та соціальним питанням ПРАТ «Запоріжвогнетрив» від 18.12.2018 №511к «Про направлення ОСОБА_1 на медичний огляд» протиправним та скасувати; 2) визнати наказ Генерального директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» від 04.01.2019 № 18 «Про відсторонення від роботи і направлення на медичний огляд» протиправним та скасувати; 3) виплатити йому середню заробітну плату, відповідно до приписів наказу в. о. генерального Директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» від 04.12.2018 № 496к із розрахунку 994,51 грн. за кожний робочий день, з 08.01.2019 року до дня постановлення судового рішення по справі; 4) виплатити йому недораховану середню заробітну плату, відповідно до приписів наказу в.о. генерального Директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» від 04.12.2018 № 496к із розрахунку 994,51 грн. за 20 робочих днів грудня 2018 року у сумі 8633,09 грн.; 5) вплатити йому нараховану середню заробітну плату, відповідно до приписів наказу в.о. генерального Директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» від 04.12.2018 № 496к із розрахунку по 994,51 грн. за 5 робочих днів січня 2019 року у сумі 2563, 25 грн.

Згідно відзиву на позовну заяву та відзиву на уточнену позовну заяву представник відповідача Котовська Н.І. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилалася на те, що позивач не надав документів, які б підтверджували стійку втрату працездатності, у зв`язку із чим відповідач не мав законних підстав для звільнення позивача за п. 2 ст. 40 КЗпП. Також, позивач не надав оригіналу висновку ЛКК і через відсутність підтверджених даних про стан здоров`я позивача, його Наказом № 511к було направлено на медичний огляд. У зв`язку із тим, що позивач не надав на підприємство медичний висновок про придатність до роботи був виданий наказ від 04.01.2019 року № 18 «Про відсторонення від роботи і направлення на медичний огляд». Дані накази вважає законним. Представник відповідача також не погоджується із вимогами щодо виплати середньої заробітної плати, адже вважає, що підприємство законно та обґрунтовано провело розрахунки із позивачем за період, коли позивача не відсторонювали від роботи.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2019 року було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» про виплату середньої заробітної плати, про визнання протиправними та скасування наказу про направлення на медичний огляд, про визнання протиправними та скасування наказу про відсторонення від роботи і направлення на медичний огляд та відкрите спрощене провадження у справі із викликом сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позов у повному обсязі з підстав, наведених у ньому, а також у відповіді на відзив. Представник позивач на запитання суду пояснив, що він не надавав роботодавцю оригінал висновку ЛКК у зв*язку з тим, що на підприємстві не було належним чином організовано документообіг. Позивач суду пояснив, що наразі він не може надати висновок ЛКК у зв*язку з тим, що передав висновок до лікарняного закладу для вирішення питання про встановлення пофесійного захворювання. Проходити медичний огляд за наказами підприємства не хотів у зв*зку з рекомендацією юриста.

Представник відповідача ПрАТ «Запоріжвогнетрив» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзивах на позовну та уточнену позовну заяву.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 з 09.02.2018 року працює у ПРАТ «Запоріжвогнетрив» на посаді вогнетривника вогнетривної дільниці ремонту мартенівских печей змінної бригади Сервісного центру (м. Запоріжжя) (а.с. 14-19, 88).

З 03.09.2018 року по 18.09.2019 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КУ «6-міська клінічна лікарня» (а.с. 55-а, 56-а).

18.09.2018 року відповідно до висновку ЛКК №1018, виданого КУ «6-міська клінічна лікарня», ОСОБА_1 визначені обмеження в праці - протипоказана праця на висоті, механічному обладнанні, з високою напругою, сосудами під тиском, у воді, вогню терміном з 19.09.2018 до 19.03.2019 року (а.с. 22).

17.10.2018 року ОСОБА_1 листом з копією висновку ЛКК засобами електронного зв`язку повідомив адміністрацію ПРАТ «Запоріжвогнетрив» про ситуацію, що склалась що не заперечують сторони .

28.11.2019року ОСОБА_1 направив листа до ПРАТ «Запоріжвогнетрив» з копією висновку ЛКК від 18.09.2018 року (а.с. 36).

Наказом В.о. генерального директора № 496к від 04.12.2018 року ОСОБА_1 було відсторонено від роботи до вирішення питання про подальше працевлаштування (а.с. 103).

05.12.2019 року ОСОБА_1 був запрошений на засідання профкомітету на 11 годину 05.12.2019 року для вирішення питання про звільнення за ч.2 ст.40 КЗпП України. Зі звільненням за цією статтею КЗпП України погодився, від участі на засіданні відмовився (а.с. 37).

Відповідно до Акту про запропонування вакантних посад особі, яка звільняється від 05.12.2019 року ОСОБА_1 був запропоновуй список вакансій ПАТ «Запоріжвогнетрив» на 05.12.2018 року (а.с. 104-109).

Відповідно до наказу директора з персоналу та соціальних питань № 511к від 18.12.2018 року ОСОБА_1 було направлено на позачерговий медичний огляд з метою вирішення питання відносно можливості продовження роботи в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів та трудового процесу, а також подальшої роботи за спеціальністю вогнетривника змінних бригад ремонту мартенівських печей вогнетривної ділянки Сервісного центру (м. Запоріжжя). З наказом ознайомлений 19.12.2018 року, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 та зауваження, що від проходження медичної комісії відмовляється, адже вважає рішення незаконним (а.с. 114).

Між сторонами виник спір з приводу законності вищезазначеного наказу. Позивач, в обґрунтування його незаконності, посилався на наявність висновку ЛКК № 1018 від 18.09.2018 року, де були визначені обмеження у праці, а представник відповідача обґрунтовувала свої заперечення відсутністю у позивача документів, які б підтверджували стійку втрату працездатності.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначається чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. У пункті 10 частини 2 статті 16 ЦК України зазначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконним рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб. Тобто, в даному випадку, суд має встановити, чи був оспорюваний наказ незаконним та чи були порушені права позивача у зв`язку із виданням такого наказу.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов`язки.

Так, позивач неодноразово на адресу підприємства направляв копії висновку ЛКК №1018, виданого КУ «6-міська клінічна лікарня», де були визначені обмеження ОСОБА_1 в праці, проте оригінал документу позивач на адресу підприємства не надав, у зв`язку із чим підприємство 05.12.2018 року зробило запит на ім`я голови ЛКК КУ «6-Міська клінічна лікарня». У відповідь на зазначений запит була надана інформація № 1622/01-07зан від 13.12.2018 року, відповідно до якої дійсно лікувально-консультативною комісією була видана довідка № 1018 від 18.09.2018 року із рекомендаціями обмеження у праці на працівника ОСОБА_1 (а.с. 111). Разом з тим, дана відповідь не містила, які саме обмеження у праці були рекомендовані ОСОБА_1 .

А отже, копія висновку № 1018 та інформація № 1622/01-07зан послугували підставою для направлення ОСОБА_1 на позачерговий медичний огляд, адже його стан здоров`я не дозволяє йому виконувати свої трудові обов`язки.

Закон України «Про охорону праці» та інше законодавство у цій сфері не встановлює будь-яких обмежень з приводу можливості призначення позачергового медичного огляду, в тому числі, у разі наявності інших медичних документів (у даному випадку висновку ЛКК).

Також, аналізуючи норму статті 17 вищевказаного закону, суд вважає помилковим заперечення позивача, яке міститься у відповіді на відзив, і де зазначено, що у статті 17 викладено зобов`язання лише щодо фінансування проходження медичного огляду.

Крім того, 05.12.2018 року на адресу підприємства надійшов Припис Головного управління Держпраці у Запорізькій області на надання роботодавцем документів, що необхідні для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) № 08/03.2-11/9304 від 30.11.2018 року (а.с. 110), за невиконання якого на роботодавця покладається відповідальність згідно чинного законодавства.

Так, відповідно до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 246 від 21.05.2007 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.07.2007 року за № 846/14113 метою медичних оглядів (попередніх, періодичних), крім іншого, є вчасне виявлення професійних захворювань (отруєнь).

Лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, на наявність якої посилається позивач, відповідно до Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого Наказом МОЗ України від 09.04.2008 №189, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.07.2008 №589/15280 надає висновки або рекомендації про необхідність тимчасового чи постійного переведення на роботу з полегшеними умовами праці за станом здоров`я (за згодою хворого) чи з усуненням протипоказаних виробничих факторів, визначати характер роботи, що рекомендується, з урахуванням професії хворого.

З огляду на зазначене, для проведення медичного огляду та експертизи тимчасової непрацездатності законодавством встановлені різні цілі та мета, але виявлення професійних захворювань можливе лише під час проходження медичного огляду.

Таким чином, суд доходить висновку, що наказ директора з персоналу та соціальних питань № 511к від 18.12.2018 року про направлення ОСОБА_1 на позачерговий медичний огляд не суперечить нормам чинного законодавства, а тому у суду відсутні підстави для визнання його незаконним.

Позивачем також ставиться питання про визнання незаконним та скасування наказу Генерального директора ПРАТ «Запоріжвогнетрив» № 18 від 04.01.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 була оголошена догана через невиконання наказу № 511к від 18.12.2018 року. Крім того, на підставі цього ж наказу ОСОБА_1 був відсторонений від роботи без збереження заробітної плати і знову направлений для проходження медичного огляду (а.с. 24).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, наполягав на тому, що позачерговий медичний огляд, на який його було направлено, не є обов`язковим, а тому оголошення догани та відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати було незаконним, адже лише за ухилення від обов`язкового медичного огляду, відповідно до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, роботодавець вправі в установленому законом порядку притягнути до дисциплінарної відповідальності, а також зобов`язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати.

Із даними доводами суд не погоджується, виходячи із наступного.

Наказом № 511к від 18.12.2018 року ОСОБА_1 було видано направлення на позачерговий медичний огляд з 27.12.2018 року по 27.12.2018 року та зобов`язано в строк до 28.12.2018 року надати медичний висновок щодо можливості продовжувати роботу, зі збереженням середньої заробітної плати.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

З правилами трудового розпорядку, посадової інструкції та інструкцією з охорони праці ОСОБА_1 був ознайомлений (а.с. 87-88, 95-99).

А отже, виконання наказу № 511 к від 18.12.2018 року було обов`язковим для позивача в силу вищезазначеної статті, проте наказ виконаний не був.

Крім того, позивач посилається на те, що визначення обов`язкових медичних оглядів, яке міститься у п. 1.3 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій №246, включає в себе лише попередній (під час прийняття на роботу) і періодичні (протягом трудової діяльності) медичні огляди, які проводяться для працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, та щорічно для осіб віком до 21 року, а позачерговий медичний огляд не передбачений даним пунктом. Однак поняття позачергового медичного огляду взагалі окремо не дається у розділі 1 «Загальні положення» зазначеного Порядку і також не передбачений пунктами 1.4, 1.5 цього ж Порядку, якими встановлюється мета попереднього медичного огляду і періодичного медичного огляду.

Разом із тим, регламентує обов`язкові медичні огляди працівників певних категорій стаття 17 Закону України «Про охорону праці», відповідно до якої визначений обов`язок роботодавця забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року. Так само і це вже було зазначено раніше, цією ж статтею визначений обов`язок роботодавця забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників.

Порядок призначення позачергових медичних оглядів прописаний і у статті 26 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», яка має назву: «Обов`язкові медичні огляди».

Тобто, законодавець відносить до обов`язкових медичних оглядів і позачерговий, якщо для працівника є обов`язковим попередній та періодичні медичні огляди.

Так, робоче місце ОСОБА_1 відповідно до Карти умов праці по професії вогнетривник та наказу «Про результати атестації робочих місць за умови праці» № 215 від 06.04.2018 року (а.с. 89-94) вважається з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, а тому з урахуванням норм Закону України «Про охорону праці» та Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій попередній, періодичний медичні огляди, відповідно, і позачерговий медичний огляд, на який було направлено позивача, є обов`язковими.

Відмова від проходження обов`язкового медичного огляду відповідно до ст. 26 Закону України «Про забезпечення санітарного епідемічного благополуччя населення» є порушенням трудової дисципліни.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Зважаючи на наявність пояснення ОСОБА_1 з приводу невиконання Наказу № 5115 від 18.12.2018 року та на той факт, що дисциплінарне стягнення було накладено на 7 календарний день після виявлення порушення, підприємство дотрималося порядку застосування дисциплінарного стягнення, враховуючи норми ст.ст. 148,149 КЗпП України.

Стаття 46 КЗпП України передбачає відсторонення працівників від роботи у разі їх відмови або ухилення від обов`язкових оглядів.

Згідно до п. 3.6 Наказу МОЗ № 246 від 21.05.2007 року «Про затвердження Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій» роботодавець відсторонює від роботи працівників, які не пройшли в установлений термін медичні огляди, та не допускає до роботи працівників, яким за медичним висновком така робота протипоказана за станом здоров`я.

А стаття 17 ЗУ «Про охорону праці» передбачає можливість відсторонення працівника без збереження заробітної плати.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 ухилявся від виконання законних наказів про направлення його на медичні огляди, а також зважаючи на його стан здоров`я, який не давав йому можливості виконувати свою роботу, суд вважає, що відсторонення від роботи без збереження заробітної плати також було законним.

Крім того, відсторонення від роботи не порушувало жодних прав позивача, адже, він не висував вимоги керівництву підприємства щодо допущення його роботи, більш того погодився на звільнення за ст. 40 п. 2 КЗпП України і від запропонованих інших посад відмовився (а.с. 37, 104-109).

Наказ Генерального директора № 18 від 04.01.2019 року в частині направлення ОСОБА_1 на медичний огляд суд вважає законним з тих же підстав, що і наказ № 511к від 18.12.2018 року.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 на тих підставах, на які він посилається у своїй позовній заяві та уточненій позовній заяві, є необґрунтованими, тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд з урахуванням ст. 141 ЦПК України вважає, що понесені судові витрати позивачем, не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Запоріжвогнетрив» про виплату середньої заробітної плати, про визнання протиправними та скасування наказу про направлення на медичний огляд, про визнання протиправними та скасування наказу про відсторонення від роботи і направлення на медичний огляд - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко