Номер провадження: 22-ц/813/6153/19
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Таварткіладзе О.М., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Малиновського районний суд м. Одеси від 08 травня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду у розмірі 100000 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24.07.2016р. він, знаходячись на дворі будинку АДРЕСА_1 , розмовляв з ОСОБА_2 з приводу усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією мешканцям будинку. Він проживає в будинку АДРЕСА_1 та є керівником ОСББ «Уют-2016», спілкування відбувалось за заявою членів ОСББ, які не мали можливості доступу до власного майна (гаражу) внаслідок перешкоджання ОСОБА_2 у доступі. В процесі розмови ОСОБА_2 умисно з мотивів особистої неприязні несподівано наніс йому удар кулаком в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2018р. ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності з підстав спливу строку притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ст. 49 КК України, крім того в даній ухвалі зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення під час судового розгляду була повністю доведена. Своїми протиправними діями ОСОБА_2 спричинив ОСОБА_1 моральну шкоду, яка полягає у фізичному болю, душевних стражданнях внаслідок протиправної поведінки щодо нього, принижені гідності, зокрема він отримав тілесні ушкодження, що потягнуло болісні відчутті, головокружіння, погане самопочуття, яке в подальшому мало наслідком фізичну виснажливість і неможливість жити повноцінним життям протягом певного періоду часу. Фізичні ушкодження стали причиною обезображення обличчя, припухлості, зміну кольору шкіри, що в свою чергу вплинуло на правовідносини з оточуючими, з`явилось відчуття дискомфорту у спілкуванні, відбулося послаблення соціальних зв`язків, зневажливе ставлення до нього осіб, яким не були відомі подробиці даної справи. Дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Рішенням Малиновського районний суд м. Одеси від 08 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , інші відомості невідомі, зареєстрований: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 02.04.1997р. Приморським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрований: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив змінити рішення Малиновського районний суд м. Одеси від 08 травня 2019 року та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Малиновського районний суд м. Одеси від 08 травня 2019 року та відмовити у задоволення позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційні скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, 24.07.2016р. о 15.30 хв. ОСОБА_2 , знаходячись біля воріт двору будинку АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вчинив сварку із ОСОБА_1 . Під час сварки, ОСОБА_2 умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, наніс ОСОБА_1 один удар кулаком лівої руки в обличчя з права, чим завдав останньому тілесне ушкодження у вигляді забою правої щоки з наявністю набряку м`яких тканин та крововиливу в слизову оболонку правої щоки. (а.с. 7-10)

Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 2074 встановлено, що у ОСОБА_1 було виявлено забій правої щоки з наявністю набряку м`яких тканин та крововиливу в слизову оболонку правої щоки внаслідок дії тупого твердого предмета, яким могла бути рука, стиснута в кулак, чим спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, експертом встановлено, що тілесні ушкодження могли бути спричинені 24.07.2016р.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2018р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_2 за ст. 125 ч. 1 КК України закрито на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 являється інвалідом 2-ї групи з причин проходження служби в армії.

Відповідно до довідки, виданої ОСОБА_2 18.02.2019р. у тому, що він працює в ТОВ «ПАНСТРОЙ» з 09.03.2017р. та на даний момент займає посаду «охоронець». Дохід за період з 01.08.2018р. по 31.01.2019р. склав 22865 грн.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено на рівні 100 0000 грн., судом першої інстанції розмір грошового відшкодування моральної шкоди встановлено у розмірі 5000 грн., але колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог ст.23 ЦК України, потрібно врахувати вимоги розумності і справедливості. Тому колегія суддів вважає, що таким розміром є 1000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яказавдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн. (десять тисяч гривень).

Посилання автора апеляційної скарги на те, що висновки суду не відповідають існуючій судовій практиці як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районним судом викладені обставини з`ясовано неповно, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставами для часткового скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районний суд м. Одеси від 08 травня 2019 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , інші відомості невідомі, зареєстрований: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 02.04.1997р. Приморським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрований: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

О.М. Таварткіладзе