Провадження №2/428/1058/2019
23 липня 2019р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Юзефовича І.О.
при секретарі Продченко О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на її майно за заповітом до якого увійшла квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 30.11.2018р. позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з розбіжністю в написанні прізвища спадкоємця у паспорті та у заповіті, а саме « ОСОБА_3 » і « ОСОБА_4 » відповідно. Окрім позивача ОСОБА_1 спадкоємцями за заповітом є його сестри - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надходило.
У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.
Оскільки позивач ОСОБА_1 у наданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, судом 23.07.2019р. на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 06.08.2016р. Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області (а.с.24).
Спадкові правовідносини, підставою виникнення яких стала смерть ОСОБА_2 , регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1233, ч. 2 ст. 1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто.
Статтею 1247 ЦК України встановлені вимоги до форми заповіту: письмова форма із зазначенням місця та часу його складання; особисте підписання заповідачем; нотаріальне посвідчення або посвідчення іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу, підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.
За життя, а саме 01.02.2011р., ОСОБА_2 склала заповіт, за яким усе належне їй майно заповідала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рівних частках кожному. Вказаний заповіт посвідчено державним нотаріусом Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., зареєстрований в реєстрі за №1-224 (а.с.22)
Отже, за заповітом спадкоємцями призначено ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 , які є дітьми ОСОБА_2 . При цьому, відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 19.12.1962р. Кудряшівським с/ЗАГС Кременського району Луганської області, актовий запис ;45, « ОСОБА_7 » (рос.м) народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані - « ОСОБА_8 » (ром.м.) та « ОСОБА_9 » (рос.м.).
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак 30.11.2018р. Державний нотаріус Першої сєвєродонецької державної нотаріальної контори постановою відмовив у здійсненні нотаріальної дії - видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. При цьому нотаріус зазначив, що у заповіті, посвідченому 01.02.2011р. ОСОБА_10 державним нотаріусом Першої сєвєродонецької державної нотаріальної контори за реєстровим №1-224, є неспівпадіння прізвища спадкоємця.
Проаналізувавши форму та зміст заповіту, складеного ОСОБА_2 , суд вважає, що заповіт складений з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, а саме: складений у письмовій формі із зазначенням часу і місця його укладення, підписаний заповідачем ОСОБА_2 особисто, належним чином посвідчений державним нотаріусом Першої сєвєродонецької державної нотаріального контори Перепелицею Ю.М., яким встановлено особу заповідача та перевірена його дієздатність, зареєстрований в реєстрі за №1-224.
За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.
Як зазначалося вище, спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняли її доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які отримали свідоцтва про право на спадщину, а син померлої ОСОБА_7 , хоча і прийняв спадщину після смерті матері, однак позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з розбіжністю в написанні його прізвища.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.
Звертаючись до суду з цим позовом позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .. При цьому, посилався на те, що після смерті матері у встановлений законом строк він звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак постановою державного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що у заповіті наявні розбіжності у написанні його прізвища.
Отже, предметом позову є визнання за позивачем права власності на 1/3 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті його матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
За заповітом ОСОБА_2 заповідала своїм дітям усе належне їй майно в порядку спадкування за заповітом в рівних частках. Однак, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які б підтверджували право власності зареєстроване за ОСОБА_2 ..
Відповідно до ст. 80, ч. 1, 7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням вищевикладеного, обставини, викладені позивачем ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, у зв`язку з чим позовна заява ОСОБА_7 до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України , суд -
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя