КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/8484/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2019 року у складі судді Осаулової А.А. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими, визнання договору застави припиненим, визнання договору про відступлення права вимоги недійним та виключення з реєстру запису про обтяження, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими, визнання договору застави припиненим, визнання договору про відступлення права вимоги недійним та виключення з реєстру запису про обтяження, який обґрунтовував тим, що між ним та ПАТ «Банк Форум» укладено кредитний договір №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року, відповідно до якого Банк надав позивачу кредит в сумі 40720 доларів США для придбання автомобіля марки Mitsubishi Outiander, 2008 року випуску.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» було укладено договір застави б/н рухомого майна, а саме, автомобіля марки Mitsubishi, модель Outiander, 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н.К 24 квітня 2008 року і зареєстрованого в реєстрі за № 3114.

Виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором перед ПАТ «Банк Форум» забезпечено договором поруки б/н від 24 квітня 2008 року, поручителем якого виступає ОСОБА_2 .

Зазначав, що ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 46 560 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором.

Зазначеним судовим рішення, яке набрало законної сили, було встановлено, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Банк Форум» направив позивачу вимогу від 12 вересня 2014 року про погашення заборгованості за кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року.

На виконання рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2014 року позивачем було сплачено 46 560 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором, а постановою державного виконавця від 10.05.2017 року виконавче провадження закінчено.

На думку позивача, ним були повністю виконані свої зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року, у зв`язку з чим листом від 23 листопада 2017 року він звернувся до банку із заявою, в якій просив, зокрема, надати довідку про погашення кредиту.

У відповідь позивач отримав лист, в якому ПАТ «Банк Форум» вказав на наявність заборгованості за кредитним договором.

Позивач вважав, що звернувшись з вимогою про повернення коштів раніше кінцевого строку ПАТ «Банк Форум» тим самим змінив кінцевий термін повернення кредиту, який був передбачений кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року.

Водночас, сам кредитний договір №0046/08/28 - А від 24 квітня 2008 року припинив свою дію з дати направлення позичальнику вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому у ПАТ «Банк Форум» були відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту.

Вважав, що зобов`язання перед банком за кредитним договором є припиненими у зв`язку з їх виконанням, а у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, забезпеченого заставою, припиняється і право застави.

12 квітня 2018 року позивач отримав лист-повідомлення від ТОВ «Росвен Інвест Україна», яким повідомив, що від 16 березня 2018 року він є новим кредитором замість ПАТ «Банк Форум» на підставі Договору №1035-Ф від 16 березня 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами.

Позивач вважав дії ПАТ «Банк Форум» щодо відступлення права вимоги за кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року такими, що порушують положення чинного законодавства України, а договір №1035-Ф від 16 березня 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами в частині передачі права вимоги за кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року та права вимог за договором застави б/н від 24 квітня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н.К 24 квітня 2008 року і зареєстрований в реєстрі за №3114, недійсним у зв`язку з тим, що позивач виконав свої зобов`язання перед ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором, то договір №1035-Ф від 16 березня 2018 року про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, що укладений між відповідачами, в частині передачі права вимоги до позивача є недійсним.

На підставі наведеного позивач просив суд:

- визнати правовідносини за кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року, що укладений між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_1 , припиненими у зв`язку з їх виконанням;

- визнати договір застави б/н від 24 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н.К 24 квітня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №3114 припиненим у зв`язку з припиненням основного зобов`язання;

- визнати договір №1035-Ф від 16 березня 2018 року про відступлення права вимоги за кредитними договорами, що укладений між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» недійсним в частині передачі права вимоги за кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року та права вимоги за договором застави б/н від 24 квітня 2008 року (посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н.К 24 квітня 2008 року та зареєстрований в реєстрі за №3114);

- виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про обтяження легкового автомобіля марки Mitsubishi, модель Outiander, 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким воно є підставою для анулювання всіх реєстраційних записів про обтяження легкового автомобіля марки Mitsubishi, модель Outiander, 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- стягнути судові витрати солідарно з відповідачів.

У листопаді 2018 року відповідач ТОВ «Росвен Інвест Україна» подав відзив на позовну заяву, в якому вказував, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником вчасно, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, оскільки зобов`язання залишається невиконаним. У зв`язку з тим, що заборгованість позивача перед відповідачем за кредитним договором №0046/08/28А від 24.04.2008 року не погашена в повному обсязі, то зобов`язання ОСОБА_1 по кредитному договору є невиконаним, зобов`язання за договором застави б/н від 24.04.2008 року не припинилися, договір відступлення права вимоги є дійсним і тому немає жодних підстав для задоволення позовних вимог.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва області від 19 березня 2019 року відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивача з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається, оскільки правовідносини за кредитним договором та договором застави на даний час тривають і договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором застави є дійним.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №0046/08/28-А, відповідно до якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40720 доларів США для придбання автомобіля марки Mitsubishi Outiander, 2008 року випуску. За умовами кредитного договору позичальниця зобов`язалася оплачувати банку відсотки за користування кредитними ресурсами у розмірі 12% річних та повернути кредитні кошти до 23 квітня 2015 року (а.с.8-10).

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Форум» було укладено Договір застави, предметом якого став автомобіль марки Mitsubishi, модель Outiander, 3.0 AT, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Звіздун Н.К 24 квітня 2008 року і зареєстрований в реєстрі за №3114 (а.с.11-13).

У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором Банк направив вимогу про погашення заборгованості від 11 вересня 2014 року (а.с.21).

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» 46560 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором.

Цим рішенням встановлено, що заборгованість станом на 10 вересня 2014 року склала 3602,08 доларів США, що відповідно до курсу НБУ 12,926071 в гривні - 46560 грн. 74 коп., поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів 3169,28 доларів США, що відповідно до курсу НБУ 12,926071 в гривні - 40966 грн. 34 коп., прострочена заборгованість за нарахованими процентами 286,17 доларів США, що відповідно до курсу НБУ 12,926071 в гривні - 2699 грн. 05 коп., поточна сума заборгованості по нарахованих процентах 42,26 доларів США, що відповідно до курсу НБУ 12,926071 в гривні - 546 грн. 26 коп., сума пені за простроченим кредитом та процентами 104,37 доларів США, що відповідно до курсу НБУ 12,926071 в гривні - 1349 грн. 09 коп.

Згідно з вимогами ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Встановлено, що 22 січня 2016 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до Кіровського районного відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Кіровського районного відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Чубара Л.В. від 29.01.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №404/8326/14-ц, виданого 06.01.2016 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» 46560 грн. 74 коп. заборгованості за кредитним договором.

10 травня 2017 року державним виконавцем Кіровського районного відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Дворовенко М.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повного фактичного виконання згідно квитанції №17605135 від 27 квітня 2017 року (а.с.23-24).

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом п.17 Постанови Пленуму Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» визначено, що зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як на підставу для задоволення даного позову, позивач вказував, що в нього відсутні будь-які зобов`язання за кредитним договором, оскільки звернувшись з вимогою про повернення коштів раніше кінцевого строку, відповідач 1 змінив кінцевий термін повернення кредиту, який був передбачений Кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року. Водночас, сам Кредитний договір №0046/08/28 - А від 24 квітня 2008 року припинив свою дію з дати направлення позичальнику вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому у ПАТ «БАНК ФОРУМ» були відсутні підстави для стягнення відсотків після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту. У зв`язку з фактичним виконанням основного зобов`язання припиняються всі похідні зобов`язання, а в даному випадку - договір застави.

За ч.1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України належним виконанням зобов`язання є, зокрема, виконання його належними сторонами або уповноваженими особами, під якими слід розуміти будь-яку особу, яка має повноваження сторони зобов`язання, про що може бути зазначено у договорі або виданій відповідно до закону довіреності.

Як зазначено в абз.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, так якзобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

У постановах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року №6-1206цс15 та від 25 травня 2016 року №6-157цс16 міститься висновок про те, що виходячи з системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання і не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Також, у постанові Верховного суду від 14.02.2018 року у справі №564/2199/15-ц вказано, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення (постанова Верховного суду України від 04.10.2017 року у справі №6-2751цс16).

Отже, як вірно зазначав суд першої інстанції, позивач не виконав кредитні зобов`язані в строки, встановлені кредитним договором, а погашення присудженої заборгованості більш як через 2,5 роки після судового рішення не є підтвердженням належного виконання кредитного зобов`язання, і тому суд не мав правових підстав визнати правовідносини за Кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року припиненими.

За статтею 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Підстави припинення застави визначено статтею 28 Закону України «Про заставу», зокрема, застава припиняється у разі припинення забезпеченого заставою зобов`язання.

Так як забезпечені заставою зобов`язання за кредитним договором не є виконаними, а зобов`язання за договором застави є похідними від кредитного договору, то застава припиненню не підлягала, і виключення з реєстру запису про обтяження легкового автомобіля є передчасним.

16 березня 2018 року внаслідок укладання Договору №1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло статусу нового кредитора за Кредитним договором №0046/08/28-А від 24 квітня 2008 року та Договором застави від 24 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та позичальником ОСОБА_1 .

Позивач вважав, що вказаний договір недійсним у зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_1 ) виконав свої зобов`язання перед банком за кредитним договором, а відступлення права вимоги може здійснюватися лише відносно дійсної вимоги.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судосм.

Як вбачається з положень ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Положеннями ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

За ч.ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як вказано у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 року у справі №6-301цс15, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Отже, наведені позивачем обставини необхідності визнання договору недійсними не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, і крім того, перевіривши дійсні обставини справи суд прийшов до вірноговисновку, що Договір №1035-Ф про відступлення прав вимоги за кредитними договорами є дійсним на даний час.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови «Про судове рішення у цивільних справах» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Також Європейський суд з прав людини в своїй практиці (рішення від 13.05.1980 року в справі «Артіко проти Італії (пункт 35), рішення від 30.05. 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

За наведених обставин, як вірно зазначив суд, йому не було надано доказів того, що права позивача у даному випадку з боку Банку чи інших осіб порушені, враховуючи відсутність відомостей про подачу до суду позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором або звернення стягнення на предмет застави, що підлягають захисту відповідно до способів, визначених ст.16 ЦК України.

В свою чергу, приписами ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, а також те, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ЦПК України обставин, на які він посилається, правовідносини за кредитним договором та договором застави на даний час тривають, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором застави є дійним і тому суд вірно не вбачав підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 19 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 липня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: