Ухвала

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 344/16758/18

провадження № 61-13242ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів та відновлення послуг водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до фізичної особи -

підприємця ОСОБА_1 з позовом про захист прав споживачів та відновлення послуг водопостачання. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що з 20 липня 2018 року до домоволодіння на АДРЕСА_1 без офіційного попередження було припинено водопостачання. З інформації, наданої головою Маріямпільської сільської ради, їй стало відомо, що причиною припинення водопостачання є заміна металевої зношеної труби на пластикову мешканкою сусіднього будинку ОСОБА_4 . Однак, зазначала позивач, така інформація є недостовірною, оскільки відповідачем ОСОБА_1 , з яким вона уклала договір про надання послуг з водопостачання холодною водою від 01 червня 2012 року, за погодженням з Маріямпільською сільською радою було проведено нове приєднання помешкання ОСОБА_4 з порушенням вимог Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. А тому, на думку позивача, таке приєднання є самовільним та незаконним. Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний був забезпечити безперебійне надання послуг існуючим споживачам, ОСОБА_2 вважала, що її права, як споживача, порушені та просила зобов`язати ОСОБА_1 відновити водопостачання до житлового будинку на АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_1 на її користь 88,50 грн пені та судові витрати по справі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 квітня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задоволено. Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 квітня 2019 року в даній справі скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено.Зобов`язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 відновити водопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 . Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 88 (вісімдесят вісім) грн 50 коп. пені. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 400 (чотири тисячі чотириста) грн витрат за надання правової допомоги. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в дохід держави 704,80 грн судового збору.

03 липня 2019 року ФОП ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року в указаній вище справі.

В касаційній скарзі заявник просить постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року скасувати та справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справинезначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року

(на час подання касаційної скарги) - 1 921, 00 грн.

Предметом позову у справі є вимога про захист прав споживачів та відновлення послуг водопостачання. Ціна позову у справі станом на 01 січня 2019 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн х 500 = 960 500, 00 грн) та становить 88,50 грн.

Справа є незначної складності, ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана ФОП ОСОБА_1 постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року ухвалена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів та відновлення послуг водопостачання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький