Єдиний унікальний номер 227/4094/18 Номер провадження 22-ц/804/1679/19

Суддя-доповідач Никифоряк Л.П
Головуючий у 1 інстанції: Мацишин Л.С.
П О С Т А Н О В А

іменем УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Донецький апеляційний суд колегією в складі:

Суддів Никифоряка Л.П. (доповідач), Новікової Г.В., Халаджи О.В.

розглянувши в м. Бахмут цивільну справу без повідомлення учасників справи за позовом Управління Соціального захисту населення Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Управління соціального захисту населення Добропільської міської ради /далі УСЗН/ звернулось в суд з позовом про стягнення коштів що надміру виплачені ОСОБА_1 , як щомісячна адресна допомога для покриття витрат на проживання і оплату житлово-комунальних послуг, як особі, що перемістилася з тимчасово окупованої території у Добропілля Донецької області за період з 03 червня 2017 року по 26 квітня 2018року в сумі 9 354,33грн.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року позов задоволено частково. Суд вважав що нерухоме майно в м. Добропілля, що належить дружині відповідача розташоване за межами району проведення антитерористичної операції що свідчило про відсутність правових підстав для виплати грошової допомоги ОСОБА_1 за період з 27 жовтня 2017 року по 26 квітня 2018 року в розмірі 5 563,58грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування скарги посилався на те, що ним була зазначена достовірна інформація про відсутність у власності членів родини житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, оскільки він не знав про наявність у власності його дружини частки житла на території м. Добропілля та не вчиняв жодних дій які би свідчили про його недобросовісність.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами

24 листопада 2014 року ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 взятий на облік як особа переміщена з районів проведення антитерористичної операції в АДРЕСА_1 .Театральній буд. АДРЕСА_2 , кв. 19 /довідка від 24 листопада 2014 року а.с.26/.

25 грудня 2014 року ОСОБА_1 , як особа переміщена з районів проведення антитерористичної операції звернувся до УСЗН із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання і оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив про відсутність у його володінні чи володінні будь-кого з членів сім`ї житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України чи районі проведення антитерористичної операції /заява від 25 грудня 2014 року а.с.27/.

31 грудня 2014 року УСЗН прийнято рішення про призначення допомоги ОСОБА_1 в таких розмірах з 25 грудня 2014 року по 25 лютого 2015 року 1 326,00грн, з 25 лютого 2015 року по 24 квітня 2015 року 1 105,00грн та за період з 25 квітня 2015 року по 24 червня 2015 року 884,00грн /рішення від 31 грудня 2014 року а.с.25/.

В повторних заявах про призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_1 повідомляв відомості ідентичні тим що він повідомляв в заяві від 25 грудня 2014 року /а.с.14/.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 (дружина відповідача) є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 /а.с.12-13, 62, 63/.

11 травня 2018 року УСЗН відмовлено ОСОБА_1 у наданні щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання і оплату житлово-комунальних послуг, з тих підстав що сім`я володіє житловим приміщенням на не окупованій території і не в зоні проведення антитерористичної операції /рішення від 11 травня 2018 року а.с.9/.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини у справі та його висновки узгоджуються із положеннями матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із положень пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 01 жовтня 2014року № 505, зі змінами внесеними Постановою КМУ № 370 від 31 травня 2017 року «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 і від 22 вересня 2016 року № 646» /надалі Порядок/, за змістом якого грошова допомога не призначається, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення /частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Згідно висновків суду м. Добропілля Донецької області не відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р.

Також, жодним чином не спростовані обставини з приводу того, що станом на момент отримання відповідачем у спірний період щомісячної адресної допомоги член його родини, а саме дружина, володіла частиною житлового приміщення в м. Добропілля.

Пунктом 12 Порядку передбачено підстави припинення виплати грошової допомоги з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру, внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови в добровільному поверненні надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідач беззаперечно мав можливість ознайомитися із змістом заяви на виплату грошової допомоги та з`ясувати питання з приводу того чи має будь-хто із членів сім`ї у власності житлове приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України. Відповідач не навів жодної практичної для нього перешкоди щодо неможливості виконання вимоги чинного законодавства.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги аргументи відповідача щодо його необізнаності про обставини щодо належності його дружині житлового майна на праві власності, та вирішальним для результатів розгляду справи є те, що ОСОБА_1 взятий на облік як особа переміщена з районів проведення антитерористичної операції саме в квартиру АДРЕСА_3 , власником 1/3 частини якого була його дружина.

Отже узгоджуються із вимогами чинного законодавства правові висновки суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача права на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання і оплату житлово-комунальних послуг з моменту внесення відповідних змін до положень Порядку.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду в частині задоволення позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26 червня 2019 року.

Судді: