ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/2914/18
Провадження № 22-ц/4820/1150/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю: позивача та представників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 688/2914/18 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року (суддя Босюк В.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Серединецьке», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті вчинення злочину.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання робіт в с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області загинув її син ОСОБА_4 , а 07.09.2017 старшому інженеру по спецтехніці ТОВ «Левада-2003» ОСОБА_2 та старшому інженеру по тракторах цього ж товариства ОСОБА_3 оголошено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 272 та ч. 2 ст. 287 КК України.

Вказувала, що ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2018, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 272 та ч. 2 ст. 287 КК України з нереабілітуючих підстав - на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, а вказане кримінальне провадження закрито, її цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду. Зазначала, що вказаною вище ухвалою суду встановлено, що ОСОБА_2 , перебуваючи на посаді старшого інженера по спецтехніці ТОВ «Левада-2003», як службова особа, відповідальна за охорону праці та безпеки життєдіяльності під час експлуатації спецтехніки та належний її технічний стан, а ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді старшого інженера по тракторах цього ж товариства, як службова особа, відповідальна за охорону праці та безпеки життєдіяльності під час експлуатації тракторної техніки та належний технічний стан останньої, 05.07.2008 допустили випуск в експлуатацію завідомо технічно несправного транспортного засобу - незареєстрованої переобладнаної спецтехніки у вигляді прицепа-цистерни МЖТ-10 з транспортним засобом - трактором МТЗ-80, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , робота на яких належить до робіт з підвищеною небезпекою, допустили до керування вказаною технікою перебуваючого у стані алкогольного сп`яніння її сина ОСОБА_4 , чим вчинили грубе порушення правил експлуатації транспорту, які забезпечують дорожній рух, що призвело до смерті останнього.

Посилалась на те, що в результаті загибелі сина їй заподіяно майнову шкоду, яка складається з витрат, понесених на придбання пам`ятника на могилу сина в сумі 6250 грн., та моральної шкоди, яку оцінює в 600 000 грн., обґрунтовуючи тим, що внаслідок суспільно-небезпечних діянь винних посадовців ТОВ «Левада-2003» їй завдано моральних та фізичних страждань, що призвело до негативних змін у її житті і виражається у щоденних думках та спогадах про смерть сина, страху перед старістю та немічністю із-за відсутності допомоги рідної дитини, порушенні сну, неприємних сновидіннях, емоційній напрузі, що призвело до пригніченості, настороги, невпевненості та тривоги.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05.02.2019 замінено неналежного відповідача ТОВ «Серединецьке» належним відповідачем - ТОВ «Лотівка Еліт», яке є правонаступником ТОВ «Левада-2003».

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Лотівка Еліт» на користь ОСОБА_1 6250 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, та 11735 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «Лотівка Еліт» на користь держави 1409,60 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Лотівка Еліт», не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що судом не взято до уваги та не надано жодної правової оцінки тим обставинам, що трактор МТЗ-80 є джерелом підвищеної небезпеки і спір між сторонами виник з приводу відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а тому, відповідно до правил ст. 1187 ЦК України, обов`язок відшкодувати моральну шкоду завдану внаслідок загибелі члена її сім`ї, слід покласти на власника джерела підвищеної небезпеки. А тому, враховуючи норми частин 1, 2 статті 1167, ч. 5 ст. 11187, ч. 2 ст 1172 ЦК України, обов`язок щодо відшкодування шкоди несе замовник, який і є власником джерела підвищеної небезпеки. На думку апелянта, в позивача відсутні будь-які докази щодо матеріального обґрунтування отримання нею моральної шкоди. Крім того, позивачем не доведено належними і допустимими доказами розміру понесеної моральної шкоди.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити його в частинні стягнення з ТОВ «Лотівка Еліт» 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 11735 грн. витрат на правову допомогу та стягнути з ТОВ «Лотівка Еліт» на свою користь 600 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 50000 грн. витрат на правову допомогу. Вказує на порушення судом норм матеріального права. Суд не прийняв до уваги та не надав правової оцінки тому, що на момент звернення з позовом відповідач не сплатив жодних коштів в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди, не надавали їй будь-якої допомоги після смерті сина та не цікавились її станом здоров`я. Вказує, що судом не враховано, що після смерті сина у неї різко погіршився стан здоров`я, а наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу насамперед на проведення правових заходів по притягненню підозрюваних до кримінальної та цивільної відповідальності. Зазначає, що судом не обґрунтовано суму, що підлягає відшкодуванню та за якими критеріями вона визначена. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу в повному обсязі.

ТОВ «Лотівка Еліт» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_5 підтримали подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, апеляційну скаргу ТОВ «Лотівка-Еліт» вважали такою, що не підлягає задоволенню.

Представник відповідача ТОВ «Лотівка Еліт» Ткач В.В. в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу подану ТОВ «Лотівка Еліт», апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, син позивача ОСОБА_4 з травня 2008 року працював на посаді тракториста-машиніста ТОВ «Левада 2003».

05.07.2008 з ОСОБА_4 стався нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

Відповідно до акта Н-5 від 21.07.2008 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 05.07.2008 біля 17 год. 15 хв. з трактористом-машиністом ТОВ «Левада-2003» ОСОБА_4 на території с. Лотівка Шепетівського району Хмельницької області, в результаті якого останній загинув, встановлено, що відповідальність за даний нещасний випадок несуть старший інженер по тракторах ТОВ «Левада-2003» ОСОБА_3 та старший інженер по спецтехніці цього ж товариства ОСОБА_2 . ОСОБА_3 направив для виконання транспортних робіт колісним трактором тракториста-машиніста, в даному випадку ОСОБА_4 , стаж роботи якого за цією спеціальністю менше 2-х років, та допустив до експлуатації трактор, технічний стан якого не відповідає вимогам нормативно-правових актів з охорони праці і промислової безпеки, чим порушив п. 10.6.2, 10.6.14 «Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві», затверджених Наказом Держнаглядохоронпраці від 11.08.2000 № 202, п. 2.1, 2.13, 2.15, 4.3 Посадової інструкції старшого інженера з експлуатації тракторної техніки ТОВ «Левада-2003», затвердженої генеральним директором 22.01.2008.

В свою чергу, ОСОБА_2 , який організував проведення переобладнання ємності типу РЖТ під ємність для пожежогасіння без відновлення існуючої гальмової системи так, щоб гальма були керовані з кабіни трактора і утримували причіпний пристрій (ємність) при різкій зміні швидкості руху і під ухил, чим порушив п. 10.6.5 «Правил охорони праці у сільськогосподарському виробництві», затверджених Наказом Держнаглядохоронпраці від 11.08.2000 № 202, п. 2.1, 2.10, 4.3 Посадової інструкції старшого інженера з експлуатації спецтехніки ТОВ «Левада-2003», затвердженої генеральним директором 22.01.2008 (а.с. 189-199 т. 1, а.с. 114-127 т. 2).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 наказом № 12а від 16.03.2007 прийнятий на роботу інженером ТОВ «Левада-2003» з 11 березня 2007 року.

ОСОБА_2 наказом № 1а від 02.01.2007 прийнятий на роботу інженером ТОВ «Левада-2003» з 2 січня 2007 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.07.2018, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 272 та ч. 2 ст. 287 КК України з нереабілітуючих підстав - на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито в зв`язку із звільненням їх від кримінальної відповідальності (а.с. 33-44 т. 1).

06.08.2013 діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-2003» було припинено, правонаступником товариства є Товариство є обмеженою відповідністю «Лотівка Еліт».

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 вересня 2016 року у справі N 6-933цс16.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд першої інстанції, належним чином оцінивши докази по справі, врахував вимоги наведених норм закону та, встановивши, що шкода завдана позивачу через неналежне виконання працівниками відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своїх трудових обов`язків, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ТОВ «Лотівка Еліт», як юридичної особи, працівниками якої завдано шкоду, на користь позивача відшкодування майнової та моральної шкоди.

При цьому, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку. Зокрема, суд, відповідно до положень статті 89 ЦПК України, оцінив за своїм внутрішнім переконанням докази, на які посилалася позивач для підтвердження факту та розміру заподіяної їй майнової та моральної шкоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував глибину і тривалість моральних страждань позивача та обґрунтовано визначив розмір моральної шкоди у 100 000 грн., що відповідає вимогам розумності та справедливості за обставин цієї справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при визначенні моральної шкоди судом не було враховано злочинну поведінку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відсутність будь-якої допомоги зі сторони відповідача є безпідставними, оскільки при дослідженні доказів у справі в їх сукупності суд надав доводам позивача належну оцінку відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України.

Також, правильним є висновок суду першої інстанції по те, що витрати, понесені під час кримінального провадження, не підлягають відшкодуванню за правилами ЦПК України, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновку суду в цій частині не спростовують.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі ТОВ «Лотівка Еліт» на відшкодування шкоди внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки та покладення у зв`язку з цим відповідальності щодо її відшкодування на ТОВ «Серединецьке», як замовника послуг за договором про надання послуг на виконання робіт по техніці. Оскільки в даному випадку шкоди завдано позивачу через неналежне виконання працівниками відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своїх посадових трудових обов`язків (інструкцій), як особами, які в розумінні ст. ст. 44, 49 КК України, вчинили злочин, та діяння яких є в причинному зв`язку з наслідками, що настали (смерть ОСОБА_4 ), а тому ТОВ «Лотівка Еліт», працівниками якого завдано шкоду, несе відповідальність по відшкодуванню такої шкоди, і саме з цих підстав позивачем заявлено позов.

Крім того, ТОВ «Лотівка Еліт», заперечуючи розмір матеріальної та моральної шкоди, не надало суду належних, допустимих та достатніх доказів в підтвердження своїх заперечень.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційних скарг також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність.

А тому, підстав у межах доводів апеляційних скарг для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Босюк В.А. Провадження № 22-ц/4820/1150/19

Доповідач - П`єнта І.В. Категорія № 30