Справа № 288/1104/19
Провадження № 4-с/288/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року. смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М. І., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , державний виконавець: начальник відділу Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Денщиков Олександр Вікторович, боржник: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця - начальника відділу Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області,

ВСТАНОВИВ

В поданій до суду 18 липня 2019 року скарзі ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність начальника відділу Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Денщикова О.В., яка виразилась у не винесенні вмотивованої постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Зобов`язати начальника відділу Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Денщикова О.В., винести вмотивовану постанову: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним и засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В поданій скарзі ОСОБА_1 вказує, що 23 лютого 2018 року головним державним виконавцем Статніком О.О. в межах виконавчого провадження винесено постанову про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Про наявність інших постанов їй не відомо.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 зазначає що бездіяльність начальника відділу полягає в порушенні при винесені вказаної вище постанови приписів частини дев`ятої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скаржник в порушення вимог статті 449 ЦПК України, звернулась до суду зі скаргою 17 липня 2019 року, з минуванням значного проміжку часу після винесення постанови, в той час як зі скаргою вона повинна була звернутися з 05 березня 2018 року.

Обставин, що унеможливлювали звернення скаржника із відповідною заявою у встановленому порядку у визначений законом строк ОСОБА_1 не наведено та в матеріалах скарги не встановлено.

Відповідно до статті 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною четвертою статті 127 ЦПК України, одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Поважною причиною пропуску процесуального строку як в теорії процесуального права, так і у судовій практиці вважаються обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинити відповідну процесуальну дію у встановлений законом чи судом строк.

При розгляді вказаного скарги, суд враховує також положення пункту 16 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якою визначено, що суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою з пропуском строку її подання, встановленого статтею 449 ЦПК України, не подавала клопотання про поновлення такого строку та не повідомляла про поважність причин пропуску такого строку, суддя приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду та роз`яснює заявнику, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Керуючись статтями 126, 263-265, 354-355, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , державний виконавець: начальник відділу Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Денщиков Олександр Вікторович, боржник: ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця - начальника відділу Городищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - залишити без розгляду та повернути заявникові.

Роз`яснити особі, яка звернулась зі скаргою, що залишення скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із вказаною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її залишення без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник