Головуючий в 1 інстанції Соловйов О.Л.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Лісового О.О., Ткаченко Т.Б.

секретар Тулянкіна М.М.

перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 травня 2019 року у цивільній справі №263/3809/17 за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення суми боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з заявою про поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року по цивільній справі №263/3809/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення суми боргу за договором позики. В порядку повороту виконання рішення суду заявник просить повернути 1/1 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_1 загальною площею 432,7 кв.м., номер об`єкта в РПВН 20806594 та 56/100 частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 11119769, а також скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права приватної власності, приватної спільної часткової власності за ОСОБА_1 вказаного нерухомого майна, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 56/100 частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН 11119769, відновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права на нерухоме майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Здійснено поворот виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року та постанови Апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року по цивільній справі №263/3809/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, стягнення суми боргу за договором позики, повернувши ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вилучене нерухоме майно, а саме: 1/1 частки нежилого будівлі АДРЕСА_1 загальною площею 432,7 кв.м., номер об`єкта в РПВН 20806594, що складається з основної будівлі (літ П-1, Т-1, С-1, Р-1, Б-1, ворота, замощення 1) .

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про проведену державну реєстрацію права приватної власності на 1/1 частки на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 432,7 кв.м., номер об`єкта в РПВН 20806594, яке складається з: основна будівля, П-1, основна будівля, Т-1, основна будівля, С-1, основна будівля, Р-1, основна будівля, Б-1, ворота, №1, замощення І за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), рішення про державну реєстрацію прав приватної власності (з відкриттям розділу), індексний номер: 41984381 від 10.07.2018.

Поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права приватної власності на 1/1 частки на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 432,7 кв.м., номер об`єкта в РПВН 20806594, яке складається з: основна будівля, П-1, основна будівля, Т-1, основна будівля, С-1, основна будівля, Р-1, основна будівля, Б-1, ворота, №1, замощення І на 1/1 частки на нежитлову будівлю АДРЕСА_1 загальною площею 432,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 20806594, яке складається з: основна будівля, П-1, основна будівля, Т-1, основна будівля, С-1, основна будівля, Р-1, основна будівля, Б-1, ворота, №1, замощення І за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 )

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення відмовлено.

З даною ухвалою не погодився ОСОБА_1 і оскаржив її в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і постановив ухвалу з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати ухвалу суду.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, на його адресу судом направлено судову повістку - повідомлення про час і місце розгляду справи, його явка до суду є необов`язковою.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про відкладення розгляду справи у зв`язку з його відсутністю в місті Маріуполь, а також у зв`язку з тим, що апеляційний суд не узгодив дату слухання справи з його представником ОСОБА_4 .

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом.

За умовами частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до статті 128 ч.2, ч.4 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Статтею 368 ч. 1 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з вимогами статті 369 ч.2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про поворот виконання рішення суду чи відмову у повороті виконання рішення суду розглядаються судом апеляційної інстанції з повідомленням учасників справи, тобто явка сторін до суду в даному випадку є необов`язковою.

На адресу, вказану ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, апеляційний суд надіслав судову повістку - повідомлення, а тому судом не порушено норми процесуального права.

З заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи вбачається, що заявник повідомлений про час і місце розгляду даної справи апеляційним судом.

В заяві про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 посилається на те, що апеляційний суд не узгодив дату слухання даної справи з його представником ОСОБА_4 , але при цьому, ОСОБА_1 не додає до своєї заяви підтвердження, що ОСОБА_4 є його представником. Також заявник не вказав в апеляційній скарзі ОСОБА_4 , як свого представника.

Таушан не приймав участі, як представник ОСОБА_1 в розгляді судом першої інстанції питання щодо повороту виконання заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року та постанови апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року у даній справі.

Статтею 44 ч. 1 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

В даному випадку ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій не вказав своїм представником ОСОБА_4 , в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що ОСОБА_4 є представником ОСОБА_1 , який уповноважений приймати участь в розгляді судом питання щодо повороту виконання вказаних судових рішень та даної апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції. Також ОСОБА_1 обізнаний про розгляд його апеляційної скарги в суді, однак не скористався правом участі у судовому засіданні, а в заяві про відкладення розгляду справи він не надав документів в підтвердження поважної причини його неявки до суду, а також посилається на те, що апеляційний суд не узгодив дату слухання справи з ОСОБА_4 . Такі дії заявника ОСОБА_1 може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи.

До суду також не з`явився ОСОБА_2 та його представник, вони також повідомлені про час і місце судового засідання судовою повісткою - повідомленням, їх явка до суду є необов`язковою.

Від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його присутності та присутності його довірителя.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залиши без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а ухвалу суду залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно ст. 444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватись шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. ЦПК України встановлено декілька варіантів вирішення судом питання щодо повороту виконання.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для (виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно з вимогами ч.4 ст.41 Конституції України (як норми прямої дії), право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 «Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 20.03.1952 року (зі змінами, внесеними Протоколом № 11), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Судом правильно встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.11.2017 року по справі № 263/3809/17 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі 82901,01 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 2196047,75 грн, на користь держави стягнуто з ОСОБА_2 збір у розмірі 8000грн.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року було частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 20.11.2017, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у сумі 82901,01 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 2196047,75 грн.

На виконання постанови Апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області 21.06.2018 року було видано виконавчий лист у справі №263/3809/17.

При примусовому виконанні виконавчого листа №263/3809/17 від 21.06.2018 в рамках виконавчого провадження № 56687597, у зв`язку з тим, що торги не відбулись, на підставі заяви ОСОБА_1 про залишення нереалізованого майна належного боржнику в рахунок погашення боргу, Державним виконавцем Центрального ВДВС Маріупольського ГТУЮ у Донецькій області 09.07.2018 винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та відповідно до вказаної постанови на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу 09.07.2018 було передано ОСОБА_1 нежитлові приміщення належні відповідачу ОСОБА_2 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: нежитлові приміщення загальною площею 432,7 кв.м., частка власності 1/1, складається з основної будівлі (літ П-1, Т-1, С-1, Р-1, Б-1); нежитлова будівля, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , приміщення (літ Г-1, Г1-1, И-1, Н-1, М-1, Ж-1, Літ В-1, Е-1, В1-1, Х-1) частка власності 56/100.

Приватним нотаріусом Бедненко Сергієм Валерійовичем (Маріупольський міський нотаріальний округ, Донецька обл.) на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, номер: 2782, виданого 10.07.2018 приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В, прийнято рішення про державну реєстрацію прав приватної власності (з відкриттям розділу), індексний номер: 41984381 від 10.07.2018 на 1/1 частки на нежиле приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 432,7 кв.м., номер об`єкта в РПВН 20806594, за ОСОБА_1 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41984878 від 10.07.2018, права спільної часткової власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на 56/100 частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 11119769, загальна площа 1394,7 кв.м.

На підставі договору дарування, серія та номер: 3084 від 27.07.2018, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Бедненко С.В. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42265627 від 27.07.2018, відповідно до якого право приватної спільної часткової власності на 56/100 частки нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі 263/3809/17 Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики відмовлено.

Згідно з вимогами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року по справі 263/3809/17 Касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 05 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 12 000,00 грн та судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 16 000,00 грн, а всього 28 000,00 грн.

Питання про поворот виконання рішення не було вирішено Верховним Судом.

Апеляційний суд вважає, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді