Ухвала

29 липня 2019 року

м. Київ

справа № 361/3450/17

провадження № 61-6358св19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Синельникова Євгена Володимировича у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, а також за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, за касаційними скаргами прокуратури Київської області та Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, слідства, прокуратури, суду, у якому просила стягнути за рахунок державного бюджету на її користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 270 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 000,00 грн.

Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як законні представники малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від їх імені подали до суду позовну заяву до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України, у якій просили стягнути із держави на їхню користь моральну шкоду по 500 000,00 грн на кожного, посилаючись в обґрунтування позовних вимог на те, що у провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває незареєстрована кримінальна справа № 05-8298 (справа № 1/359/10/2015, 1005/8761/2012) з незатвердженим обвинувальним висновком від 04 вересня 2012 року, складеним після закінчення строків досудового розслідування та до виконання вимог статей 217-222 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року) (далі - КПК України), протокол пред`явлення обвинуваченому матеріалів справи складено 31 серпня 2012 року, а обвинувальний висновок - 29 серпня 2012 року, що суперечить вимогам статті 223 КПК України, по обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєнні необлікованих злочинів, передбачених частиною третьою статті 27, частиною другою статті 205, частиною третьою статті 27, частиною другою статті 205, частиною третьою статті 212, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України) по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні необлікованих злочинів, передбачених частиною третьою статті 212, частиною другою статті 366 КК України, по обвинуваченню ОСОБА_5 у скоєнні необлікованого злочину, передбаченого частиною другою статті 205 КК України.

Кримінальна справа № 05-8298 незаконно порушена 15 лютого 2011 року старшим слідчим Слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Київській області Явоном А. В. за фактом вчинення невстановленими слідством особами фіктивного підприємництва, тобто створення Приватного підприємства «Тумор» з метою прикриття незаконної діяльності за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 205 КК України, є штучною та сфальсифікованою з метою зупинення підприємницької діяльності підприємств, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Суперпак» та Приватного підприємства «Креаре», власниками і директорами яких є вони, а також заволодіння їхнім майном (виробничі потужності, обладнання в місті Дніпродзержинську, вулиця Широка, 182) і майном цих підприємств.

У матеріалах справи № 05-8298 міститься постанова від 18 травня 2012 року про порушення кримінальної справи прокурором Київської області Витязем М. І. щодо ОСОБА_2 за ознаками злочинів, передбачених частинами третьою, п`ятою статті 27, частиною другою статті 205; частиною третьою статті 212; частиною другою статті 366; частиною першою статті 358 КК України.

Зазначили, що 05 червня 2012 року старший слідчий Слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Київській області в рамках порушеної кримінальної справи щодо ОСОБА_2 , фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 та Приватного підприємства «Юнітекс Трейд» виніс постанову про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1 й об`єднання кримінальних справ в одне провадження з кримінальною справою № 05-8298.

Крім того, відповідно до постанови від 15 лютого 2011 року про порушення кримінальної справи й прийняття її до провадження, кримінальна справа № 05-8298 порушена старшим слідчим Слідчого відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Київській області Явоном А. В., хоча у цей період він працював не в Слідчому відділу податкової міліції Державної податкової адміністрації в Київській області, а в Слідчому відділу податкової міліції Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції.

З матеріалів кримінальної справи № 05-8298 відомо, що Генеральною прокуратурою України порушено кримінальну справу щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітекс Трейд». Разом із тим, в цій кримінальній справі відсутня копія постанови Генеральної прокуратури України про порушення кримінальної справи щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнітекс Трейд». Також відсутні постанови слідчого Явона А. В. про прийняття постанови Генеральної прокуратури України до свого провадження, об`єднання в одне провадження з цією кримінальною справою та виділення її з цієї справи.

Також зазначили, що кримінальна справа відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 порушена 26 квітня 2012 року. Однак в матеріалах кримінальної справи № 05-8298 відсутня копія постанови про порушення кримінальної справи щодо останнього. Крім того, відсутні постанови слідчого про прийняття постанови про порушення кримінальної справи щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 до свого провадження та об`єднання в одне провадження з цією кримінальною справою.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом інформаційно-аналітичного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України, станом на 23 жовтня 2012 року злочини, за якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явлено обвинувачення, не обліковано, а кримінальна справа № 05-8298 не зареєстрована, статистичні картки відповідних форм, всупереч вимогам Інструкції про єдиний облік злочинів, не заповнювалися повноважними особами, а саме: прокурором Київської області Витязем М. І.

Згідно із інформацією Броварського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, станом на 21 листопада 2013 року відповідно до бази Автоматизованої інформаційно-пошукової системи «Армор»щодо ОСОБА_2 проводилося досудове слідство у рамках кримінальної справи № 05-8298 по обвинуваченню у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 205 КК України. 22 травня 2012 року зібрані матеріали направлені за належністю до Управління податкової міліції Державної податкової служби в Київській області. Інформація щодо ОСОБА_1 в базі Автоматизованої інформаційно-пошукової системи «Армор»відсутня.

Зазначили, що ці факти та звіт прокурора Київської області Витязя М. І. на офіційному сайті прокуратури Київської області за перше півріччя 2012 року свідчать про те, що 18 травня 2012 року кримінальна справа щодо ОСОБА_2 не порушувалася прокурором Київської області Витязем М . І. і саме тому її копію не зміг надати ОСОБА_2 на офіційному прийомі, а на численні усні та письмові звернення до прокуратури Київської області, Генеральної прокуратури України, Броварської прокуратури Київської області 14 червня 2012 року перший заступник прокурора Київської області відправив ОСОБА_2 поштою ксерокопію ксерокопії постанови про порушення кримінальної справи від 18 травня 2012 року відносно нього, завірену старшим слідчим Слідчого відділу податкової міліції Державної податкової служби в Київській області Явоном А. В. й скріплену печаткою слідчого управління Державної податкової служби України податкової міліції в Київській області, що суперечить положенням Інструкції з діловодства в органах прокуратури України та статті 98-2 КПК України (в редакції 1960 року). Досудове слідство провадиться лише після порушення кримінальної справи і в порядку, встановленому КПК України (частина перша статті 113 КПК України).

Також зазначили, що у матеріалах справи № 05-8298 відсутнє розпорядження прокурора про передачу справи № 05-8298 іншому слідчому органу, а саме від відділу податкової міліції Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції до Слідчого управління Державної податкової служби в Київській області та відсутня постанова старшого слідчого з органу внутрішніх справ Слідчого управління Державної податкової служби в Київській області про прийняття справи № 05-8298 до свого провадження (пункт 9 частини першої статті 227, частина друга статті 113, стаття 114-1 КПК України в редакції 1960 року).

У матеріалах справи № 05-8298 відсутня постанова слідчого про прийняття кримінальної справи щодо ОСОБА_2 до свого провадження відповідно до частини другої статті 113 КПК України з наступним повідомленням прокурора, що відповідно до частин першої, третьої статті 66 КПК України унеможливлює збирання доказів та надання доручень.

Про те, що ця кримінальна справа не була внесена до автоматизованої системи документообігу суду і відповідно не була й не могла бути автоматично розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирці С. С. свідчить наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 16-2 КПК України (в редакції 1960 року) кримінальна справа, що подана до суду і може бути предметом судового розгляду, в порядку її надходження підлягає обов`язковій реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду, яка здійснюється працівниками апарату суду в день її надходження. Визначення судді для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації справи. Після визначення судді, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається.

Згідно з підпунктом 2.8.4 пункту 2.8 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується автоматизованою системою автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях. У місцевих загальних судах структура єдиного унікального номера справи є такою: код суду першої інстанції (три цифри)/номер справи за порядком у поточному році/рік реєстрації (дві цифри) - вид судочинства. Справи кримінального судочинства позначаються літерою - к.

Разом із тим, у матеріалах кримінальної справи міститься супровідний лист прокуратури Київської області, на якому голова Бориспільського міськрайонного суду Київської області власноручно написав кому і коли провести попередній розгляд справи, а саме судді Чирці С. С. до 16 вересня 2012 року. До того їй 13 листопада 2013 року надійшла відповідь від Бориспільського міськрайонного суду Київської області, у якій повідомлялося, що кримінальна справа не була автоматично розподілена, а розписана на суддю Чирку С . С. Також зазначено, що резолюція голови суду проставлена з метою недопущення порушення строків розгляду кримінальної справи в суді, що також підтверджує те, що кримінальна справа не внесена до автоматизованої системи документообігу суду, оскільки відповідно до пункту 1.6 Положення про автоматизовану систему документообігу суду зазначену функцію виконує сама ця система, користувачем якої є і суддя Чирка С. С.

Також зазначають, що доказом того, що ця кримінальна справа не внесена до автоматизованої системи документообігу суду і відповідно не була і не могла бути автоматично розподілена судді свідчить і той факт, що номер цієї кримінальної справи не відповідає вимогам підпункту 2.8.4 пункту 2.8 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 3.10 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 24 липня 2006 року № 860/12734.

Так, у супровідному листі судді зазначено, що 14 вересня 2012 року відбудеться попередній розгляд кримінальної справи № 1/1005/381/2012, 1005/8761/2012.

Така ж нумерація кримінальної справи зазначена і в постанові від 14 вересня 2012 року про призначення справи до судового розгляду та на обкладинках томів 1 - 14 цієї кримінальної справи.

На обкладинці тому № 15 кримінальної справи вже зазначені номери № 1/359/70/2013, 1005/8761/2012. Така ж нумерація кримінальної справи зазначена і в постанові від 08 квітня 2013 року про відмову змінити запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а також в постановах про застосування приводу до свідків.

На її інформаційний запит від 11 листопада 2013 року голова Бориспільського міськрайонного суду Київської області повідомив, що учасниками процесу у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відповідно до пункту 8 статті 32 КПК України є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , державний обвинувач та інші учасники процесу. Також 19 листопада 2013 року головою Бориспільського міськрайонного суду Київської області їй повідомлено, що номер 1005/8761/2012 - номер справи, а номери 1/1005/381/2012, 1/359/70/2013 - номер провадження.

Вказують, що факт грубої систематичної плутанини судді й голови суду беззаперечно свідчить про те, що кримінальна справа № 05-8298 по обвинуваченню ОСОБА_2 не зареєстрована в автоматизованій системі документообігу Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Також доказом того, що кримінальна справа не реєструвалася в автоматизованій системі документообігу суду в день її надходження та не приймалася судом для розгляду є той факт, що талон-повідомлення про прийняття для розгляду кримінальної справи № 05-8298 форми 5 (додаток 8 до Інструкції про єдиний облік злочинів) не заповнювався та не надсилався судом до органу, що проводив досудове слідство у встановлений дводенний строк і містився на початку першого тому цієї справи.

Після третього звернення від 11 листопада 2013 року з цього питання їй було повідомлено головою суду, що проведено перевірку по факту порушення строку направлення судом талону-повідомлення про прийняття для розгляду кримінальної справи № 05-8298 і для усунення вказаних порушень канцелярією суду його направлено на адресу слідчого управління Державної податкової служби у Київській області.

11 червня 2013 року судом відправлено свідкам повідомлення про їх виклик до суду без дотримання зазначених вимог і навіть без зазначення номера кримінальної справи, в якій їх викликають до суду.

Свідки в цій кримінальній справі викликалися у такий спосіб, а не повістками, всупереч вимогам статті 254 КПК України (в редакції 1960 року).

І саме тому їй та ОСОБА_2 за весь час перебування кримінальної справи у Бориспільському міськрайонному суді Київської області, всупереч вимогам статті 254, частини четвертої статті 286 КПК України (в редакції 1960 року), не враховуючи їх численні письмові клопотання, не вручено жодної повістки про виклик до суду у цій кримінальній справі.

Зазначають, що 12 грудня 2013 року о 08 год 15 хв її та її чоловіка із малолітніми дітьми було незаконно затримано біля будинку працівниками Бориспільської міліції, зокрема, оперативним працівником Державної служби боротьби з економічною злочинністю Бориспільського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, на підставі незаконної постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року про зміну запобіжного заходу, обраного відносно неї та ОСОБА_2 постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року у вигляді застави у розмірі 40 001,00 грн щодо кожного, на тримання під вартою на підставі завідомо неправдивих й сфальсифікованих відомостей, викладених у рапорті оперативного працівника Державної служби боротьби з економічною злочинністю Бориспільського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області Сахно Ю. І. від 25 листопада 2013 року про відсутність будинку АДРЕСА_1 , що унеможливлює вручення їм повісток.

Лише 27 грудня 2013 року після втручання громадськості та релігійної громади Української православної церкви Святомихайлівської парафії міста Переяслав-Хмельницький її з чоловіком звільнили з під варти.

Законних підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді застави не існувало. Грошові кошти, які були внесені в якості застави, їм не повернуті. Розмір застави станом на листопад 2013 року становив 80 000,00 грн, що у співвідношенні національної грошової одиниці до долара США складало 10 000,00 доларів США.

Спричинена шкода з невиплати ОСОБА_1 та її чоловіку застави у розмірі 10 000,00 доларів США становить на травень 2017 року грошову суму в розмірі 270 000,00 грн, що для них складає значні збитки.

Незаконними та необґрунтовано жорстокими діями працівник Державної служби боротьби з економічною злочинністю Бориспільського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області та прокурор скоїли відносно неї, її чоловіка та їхніх дітей ряд кримінальних злочинів, а саме: зловживання владою, перевищення службових повноважень, службове підроблення, службова недбалість, завідомо незаконне затримання, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, постановлення суддею завідомо неправосудної постанови.

Виходячи із викладеного й відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», просять суд стягнути із держави на користь ОСОБА_3 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 500 000,00 грн, на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду у розмірі 500 000,00 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків, завданих незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних та судових органів відмовлено. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних та судових органів задоволено частково. Стягнуто за рахунок коштів державного бюджету із Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, а саме: зміна запобіжного заходу ОСОБА_1 у вигляді застави, обраного постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 13 липня 2012 року (справа № 4/2609/959/12) на тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 УДД України з питань виконання покарань в місті Києві та Київській області (постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2013 року (справа № 1/359/70/2013, провадження № 1005/8761/2012), у розмірі - 25 000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_3 й ОСОБА_4 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційні скарги заступника прокурора Київської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Державної казначейської служби України залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У березні 2019 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у вищезазначеній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

У квітні 2019 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга прокуратури Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у вищезазначеній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року задоволено клопотання прокуратури Київської області про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; поновлено прокуратурі Київської області строк на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою прокуратури Київської області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; витребувано з Броварського міськрайонного суду Київської області вищезазначену цивільну справу (№ 361/3450/17) та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року; задоволено частково клопотання Державної казначейської служби України про зупинення виконання судових рішень; зупинено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року в частині стягнення за рахунок коштів державного бюджету із Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суми коштів у розмірі 25 000,00 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

На виконання ухвали Верховного Суду від 14 червня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області 08 липня 2019 року передані матеріали цивільної справи № 361/3450/17 до Касаційного цивільного суду Верховного Суду.

У липні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду засобами поштового зв`язку із заявою про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В., яка мотивована тим, що літерний індекс «ск», зазначений у номерах провадження в отриманих заявниками копіях ухвал Верховного Суду від 14 червня 2019 року, свідчить про те, що касаційні скарги скаржників зареєстровані та обліковані в Автоматизованій системі документообігу Верховного Суду як касаційні скарги, подані до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, відповідно автоматизованого розподілу цивільної справи № 361/3450/17 у Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду у встановленому порядку не було, відтак суддя Синельников Є. В. є незаконним складом суду. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що: повноваження представників, які підписали касаційні скарги від імені прокуратури Київської області та Державної казначейської служби України, не підтверджені належним чином; суддя Синельников Є. В. має родинні зв`язки з особами, які працюють в органах прокуратури та незаконно зупинив виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року в частині стягнення за рахунок коштів державного бюджету із Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суми коштів у розмірі 25 000,00 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку; копії ухвал Верховного Суду від 14 червня 2019 року не надіслано ОСОБА_4 та станом на 17 липня 2019 року заявниками було відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи. Зазначене у сукупності, на думку заявників, свідчить, що у судді заздалегідь сформовані суб`єктивні внутрішні переконання та відношення щодо правовідносин сторін, що вже зашкодило всебічному, повному, неупередженому та об`єктивному розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід судді Синельникова Є. В. визнано необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 40 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

26 липня 2019 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В., передано на розгляд судді Верховного Суду Гулейкова І. Ю. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В., суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу та підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Такими обставинами, на думку заявника, є присвоєння літерного індексу «ск» у провадженні № 61-6358ск19 в ухвалах Верховного Суду від 14 червня 2019 року, безпідставне зупинення виконання рішення суду першої інстанції в частині стягнення за рахунок коштів державного бюджету із Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди суми коштів у розмірі 25 000,00 грн до закінчення його перегляду в касаційному порядку, не надіслання ОСОБА_4 копій ухвал та не надання для ознайомлення матеріалів справи.

Проте, наведені заявником обставини не є такими, що свідчать чи можуть свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді-доповідача Синельникова Є. В.

Касаційні скарги та інші процесуальні документи, що подаються до Касаційного цивільного суду Верховного Суду, приймає та реєструє в Автоматизованій системі документообігу Верховного Суду канцелярія в порядку, визначеному Інструкцією з діловодства Верховного Суду, затвердженою наказом керівника апарату Верховного Суду від 28 грудня 2018 року № 207-ОД. Присвоєння літерних індексів матеріалам касаційних скарг, що надійшли до Суду, не може свідчити про необ`єктивність чи упередженість судді-доповідача.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Статтею 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи наведені доводи скаржника - Державної казначейської служби України, те, що рішення суду першої інстанції підлягає примусовому виконанню, забезпечення балансу прав та інтересів сторін під час здійснення касаційного провадження, суддя-доповідач прийняв правомірне рішення в межах дискреційних повноважень суду.

Щодо підтвердження повноважень підписантів касаційних скарг, то у відповідності до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Враховуючи зазначену норму, статтю 24 Закону України «Про прокуратуру», постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року № 5 «Про правовий висновок щодо порядку здійснення представництва органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах, запровадженого Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», зазначення зокрема ОСОБА_10 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як особи, яка уповноважена представляти інтереси та вчиняти дії від імені прокуратури Київської області, Суд приходить до висновку про безпідставність доводів заявників щодо не підтвердження повноважень представників скаржників.

Отже, доводи заявника про те, що суддя-доповідач Синельников Є. В. відверто зайняв позицію необґрунтованого захисту скаржників і незаконно допомагає їм у цій справі зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями Верховного Судуу складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В., тому відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не можуть бути підставою для відводу судді Синельникова Є. В.

Інші доводи заяви про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В. по своїй суті також зводяться до незгоди заявників з процесуальними діями Верховного Судуу складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. по розгляду касаційних скарг, що надійшли від прокуратури Київської області та Державної казначейської служби України, що з вищенаведених підстав також не є причиною для відводу судді-доповідача Синельникова Є. В.

При вирішенні питання про обґрунтованість заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Синельникова Є. В., Верховний Суд врахував наступне.

У рішенні по справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо об`єктивного критерію суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

При цьому суд вважав, що наявність об`єктивного критерію має визначатися виходячи з об`єктивно існуючих обставин, тобто обставин, які існували та існують поза волею учасників процесу.

Все вищенаведене свідчить про відсутність, як підстав передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді, так і будь-яких обставин, які б свідчили про прояви упередженості судді-доповідача Синельникова Є. В., а тому заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Синельникова Євгена Володимировича у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, а також за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, прокуратури Київської області, Бориспільського міськрайонного суду Київської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю правоохоронних й судових органів, за касаційними скаргами прокуратури Київської області та Державної казначейської служби України на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков