ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/5961/17

Провадження № 22ц/818/823/19

Категорія: право власності

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

відповідач: об' єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39»,

треті особи: Харківська міська рада, ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців», 39-«б»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року у складі судді Сугачової О.О.

у цивільній справі № 643/5961/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до об єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39»,

треті особи: Харківська міська рада, ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців», 39-«б» про визнання права власності на житло,-

встановив:

11.05.2017 року до суду звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися з позовною заявою, в якій просили визнати право власності на житлові приміщення в будинку АДРЕСА_1 , а саме:

- за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2

- за ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 21,4 кв.м. ;

- за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 60,0 кв.м. ;

- за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_24, загальною площею 41,2кв.м.;

- за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 42,5 кв.м. ;

- за ОСОБА_7 право власності на квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 25,4 кв.м. ;

- за ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_12 , загальною площею 45,6 кв.м .

Обґрунтовуючи вимоги позивачі вказували, що вони мешкають та зареєстровані у вищевказаних квартирах, однак не можуть набути право власності на них, оскільки під час приватизації державного підприємства «Південзахіденергобуд» із вартості цілісного майнового комплексу вилучено вартість державного майна, до складу якого входили житлові будинки та гуртожиток по АДРЕСА_1 . Вказаний гуртожиток було передано на баланс новоутвореного КП «Житлово-комунальне господарство «Південзахіденергобуд», яке входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01.01.2008 року. Рішенням виконкому Харківської міської ради Харківської області від 19.12.2007 року вказану будівлю виключено з числа гуртожитків та присвоєно статус жилого будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу.

Однак вказаний житловий будинок по АДРЕСА_1 так і не був переданий в комунальну власність, оскільки з самого початку його існування, тобто після звершення будівництва, його не введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, що фактично унеможливлює передачу його у комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями.

Рішенням установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39».

Посилаючись на норми ст. 182,328 ЦК України та положення Законів України « Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», «Закону України « Про державну реалізацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просили позов задовольнити.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Суд вирішив визнати право власності у позивачів на житлові приміщенні в будинку АДРЕСА_1 , а саме:

- за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_15 , загальною площею 48,3 кв.м.;

- за ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 21,4 кв.м.;

- за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_5 , загальною площею 60,0 кв.м. ;

- за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_16 , загальною площею 41,2 кв.м.;

- за ОСОБА_5 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 46,8 кв.м

Додатковим рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2018 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Московського районного суду м.Харкова від 22 січня 2019 року доповнено резолютивну частину рішення 28-м абзацом реченням наступного змісту: «позовні вимоги ОСОБА_7 на ОСОБА_8 на підставі поданого клопотання від 02.04.2018 року залишити без розгляду» та 4 абзацом реченням наступного змісту : « позовні вимоги ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без розгляду».

Ні відповідачі, ні треті особи, а ні прокурор, який мав би піклуватися державними інтересами, вказані рішення суду першої інстанції не оскаржували.

Однак 16 листопада 2018 року до суду звернулася з апеляційною скаргою громадянка ОСОБА_6 , яка просила скасувати рішення суду в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 40,8 кв. м . АДРЕСА_1 , вважаючи його незаконним, і постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 вказувала, що ухваленим судовим рішенням порушені її права та охоронювані законом інтереси, оскільки вона постійно тривалий час мешкає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_18 , про що позивачу ОСОБА_5 та відповідачу достеменно відомо, але до участі у справі вона не була залучена.

Вважає, що подання колективного позову в даному випадку суперечить статті 13 ЦПК України, т.я. позивачі претендують на визнання права власності за кожним окремо на самостійну квартиру.

Також посилається на ті обставини, що відповідачем у справі зазначено орган самоорганізації власників багатоквартирного будинку, який займається експлуатацією будинку, але не є власником будинку; що позивачі не є власниками квартир не є членами ОСББ; що власником будинку є акціонерне товариство «Трест «Підензахіденергобуд», який не був залучений до участі у справі.

Крім того, апелянт посилається на ту обставину, що будинок, в якому позивачі просять визнати право власності на квартири, не є гуртожитком, а тому до спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні».

Вказує, що право власності визнано рішенням суду за особами, які ніколи не працювали в акціонерному товаристві «Трест «Підензахіденергобуд»; що житлові приміщення в цьому будинку, колив він був ще гуртожитком, їм не виділялося; що житловими приміщеннями, на яке вони претендують, вони ніколи не користувалися та не були в них зареєстровані.

Апелянт стверджує, що суд визнав за ОСОБА_5 право власності на квартиру, в якій вона ніколи не мешкала та не була зареєстрована.

Разом з тим, рішенням Московського районного суду м.Харкова від 27 січня 2008 року право користування житловим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_18 та рішенням виконкому Московської районного в місті Харкові ради № 221/11 від 27 жовтня 2009 року визнано саме за нею - ОСОБА_6 .

Крім того, вказує в апеляційній скарз ОСОБА_6 , рішенням господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року визнано незаконними дії органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39Б» щодо зміни нумерації кімнат у житловому будинку по АДРЕСА_1 , визнано незаконними дії Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» по виготовленню 10.11.2009 року технічного паспорту по АДРЕСА_1 . Зазначене рішення господарського суду до теперішнього часу не виконано. Належним виконанням рішення господарського суду є проведення нумерації квартир до первісної нумерації.

За таких обставин виникає ситуація, згідно якої і квартира, на яку суд незаконно визнав право власності у ОСОБА_5 , і та квартира, наймачем якої вона визнана у передбаченому законом порядку і підставах, мають один і той же номер 142 в одному і тому ж будинку, тоді як різні квартири в одному будинку не можуть мати один і той самий номер.

ОСОБА_5 надано відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що з 2003 року вона мешкає у кімнатах АДРЕСА_19 398, які для зручності об`єднані в одну квартиру АДРЕСА_8 , а члени сім`ї її чоловіка ОСОБА_10 мешкають в цих кімнатах з 1986 року. Вказує, що ОСОБА_6 ніколи не мешкала у квартирі АДРЕСА_8 , яка створена у результаті об`єднання кімнат 397 та 398 гуртожитку.

Інші учасники відзив на апеляційну скаргу не надали.

В судовому заданні представник ОСОБА_6 - ОСОБА_11 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_12 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Інші учасник и справи в судове засідання не з`явилися, доказів поважності причин неявки не надали.

Зважуючи на ту обставину, що апеляційним судом вжито вичерпний обсяг заходів з метою забезпечення іншим учасникам можливості реалізувати право на подання письмового відзиву на апеляційну скаргу з обґрунтуванням свого відношення до рішення суджу і апеляційної скарги ОСОБА_6 , що вказані особи мали для цього вдосталь часу, однак таким правом не скористалися, враховуючи положення ст.ст.371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю зазначених осіб.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_6 лише в частині задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 , то в іншій частині рішення Московського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2018 року - не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, дослідивши матеріали справи та надані сторони нові докази, обговоривши доводи учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в оскаржені нею частині про задоволення позову ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 за таких підстав.

Судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 1278 від 19 грудня 2007 року будівлю за вказаною адресою виключено із числа гуртожитків, дозволено закріпити за мешканцями займану ними житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку.

Рішенням 14 сесії 6 скликання Харківської міської ради Харківської області від 22 лютого 2012 року № 635/12 вирішено надати згоду на прийняття до комунальної власності міста житлового будинку по АДРЕСА_1 , однак до цього часу рішення не виконане і у передбаченому законом порядку будинок на баланс уповноваженого органу місцевого самоврядування не прийняо.

За ініціативою мешканців і за згоди Московської районної в м. Харкові ради, зборами мешканців будинку прийнято рішенням від 21 серпня 2008 року про створення органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, № 39-Б», якому видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 23.10.2008р.

Крім того. згідно з довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 25.06.2012 року та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 08 червня 2012 року зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39».

Відповідач ОСББ «Олімп-39» позов визнав, в заяві про визнання позову зазначив, що права інших мешканців та інтересів держави не порушені, а також , що у позивачів, в тому числі і у ОСОБА_5 , ці квартири є єдиним житлом ( а.с. 124-125)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30 вересня 2018 року відомості щодо реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_18 , відсутні.

Згідно висновку про оцінку майна, виконавець ТОВ «АН «СХІД 2007» ринкова вартість житлової двокімнатної квартири в будинку готельного типу, загальною площею 42,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_20 , складає 286 444,00 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_5 та визначаючи за нею право власності на НОМЕР_8 в будинку АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено порушення її прав, що відповідачем ОСББ «Олімп-39» та третьою особою ОСН «Будинковий комітет» Вулиця Гвардійців Широнінців 39-Б» визнали позовні вимоги, що таким рішенням права інших мешканців та інтереси держави не порушено.

Однак з таким рішенням колегія суддів погодитися не може і вважає, що рішення суду в оскарженій ОСОБА_6 частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5 у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, а також у зв`язку із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відкриваючи провадженні у справі та ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що позивачем не зазначено, яке саме її право і ким саме порушено.

Крім викладення фактичних обставин про безконтрольне з боку державних органів здійснення процедури приватизації державного підприємства «Південзахіденергбуд», керівництво якого позбулося неліквідних активів та об`єктів соціальної інфраструктур, які безпосередньому не задіяні у виробництві продукції, в тому числі і гуртожитку, розташованому по АДРЕСА_1 , а також бажання позивачів придбати у власність житлові приміщення в фактично безхазяйному будинку, позивачами не зазначено, а судом не встановлено передбачених законом підстав для задоволення позову.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державнимипідприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійномешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 , як і інші позивачі, у якості підстави для задоволення її позовної заяви вважає ту обставину, що житловий будинок по АДРЕСА_1 з самого початку після завершення будівництва у встановлений законом спосіб не було введено в експлуатацію та не зареєстровано на нього право власності, що унеможливлює передачу цього будинку в комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями вказаного житлового будинку.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, а матеріали справи таких не містять, які б свідчили, що ОСББ «Олімп-39», до якого пред`явлено позов, є уповноваженою особою на прийняття рішення про надання наймачам будинку житлові приміщення у власність в порядку їх приватизації, що позивач у передбаченому законом порядку зверталася до цього органу, а ОСББ «Олімп-39» незаконно відмовив їй у приватизації житлового приміщення, наймачем якого вона визнана у передбаченому законом порядку.

Згідно ст.8 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього спільного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Порядок створення, реєстрації, реорганізації, діяльності і ліквідації ОСМД регулюється Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Отже, за законом ОСББ «Олімп-39», до якого пред`явлено позов, не є і не може бути спеціальним органом, який створюється у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, у власність громадянам», затвердженого наказом №396 МЖКХ України 29.01.2009 задля реалізації наймачами права на приватизацію житлових приміщень.

Крім того, ОСОБА_5 з 2006 року зареєстрована постійно проживаючою в селі Обізне Глобінського району Полтавської області згідно з копією паспорту та відповідної довідки селищної ради.

В той же час апелянт ОСОБА_6 з 2009 року в передбаченому законом порядку зареєстрована в квартирі АДРЕСА_18 згідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 27 січня 2009 року.

Це її право підтверджено і постановою Харківського апеляційного суду від 28.03.2019 року у цивільній справі №643/3518/17.

В той же час рішенням Господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року у справі №922/4841/15 за позовом прокурора Московського району м.Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення ФДМ України в Харківській області до органу самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців 39-Б», КП Харківське міське БТІ, треті особи - ОСОБА_13 , ХМР, ВАТ Трест «Південзахіденергобуд» та мешканці вказаного будинку, визнано незаконним дії ОСН «Будинковий комітет «Вулиці Гв.Широнінців 39-Б» щодо проведення переномерації кімнат у житловому будинку АДРЕСА_1 , а також щодо виготовлення підприємством КП «Харківське міське БТІ» у листопаді 2009 році відповідно технічного паспорту будинку з незаконно зміненою нумерацією квартир.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову.

ОСОБА_6 не брала участі у даній справі, однак суд, постановивши незаконно рішення про задоволення позову ОСОБА_5 , вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки визнавши незаконно право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_18 , створив перешкоду ОСОБА_6 в реалізації права на приватизацію квартири АДРЕСА_8 в цьому ж будинку, наймачем якої є ОСОБА_6 .

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції від 17.10.2018 року в частині задоволення позову ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст.352, п.2 ч.1 ст.374 та п.п. 1-4 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог .пп. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на квартиру АДРЕСА_23 скасувати і постановити в цій частині нове.

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_5 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Олімп-39», треті особи: Харківська міська рада, ОСН «Будинковий комітет «вулиця Гвардійців Широнінців», 39-«б» про визнання права власності на житло.

В іншій частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2018 року не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_5 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 4297 грн. 50 коп. у якості відшкодування судових витрат по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина