У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2019 Справа №607/20888/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представника заявника ОСОБА_1 В.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 26 березня 2019 року прийнято рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Зазначеним судовим рішенням позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 пеню за не сплату аліментів в розмірі 21 697 грн. 42 коп., а також в користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

06 травня 2019 року представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення суду, посилаючись на те, що справа розглядалася без участі відповідача, його не було повідомлено про день та час судового розгляду. Крім цього зазначив, що про вказане заочне рішення він дізнався під час розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Також зазначив, що представником ОСОБА_3 у даній справі була адвокат Жеребецька І.О. від послуг якої відповідач у справі відмовився, а остання не повідомила його про час та місце розгляду справи. Крім цього, його представником не було подано відзив на позовну заяву. 15 квітня 2019 року між захисником Мельником В.В. та Шумінським В.В. було укладено угоду про надання правничої допомоги. Зазначив, що судом при розгляді даної справи не було взято до уваги ту обставину, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2018 року було встановлено, що ОСОБА_3 з червня 2016 року по липень 2017 року офіційно працював у приватного підприємця ОСОБА_5 , де отримував офіційно дохід, про що повідомив виконавчу службу, проте, виконавчий лист не було скеровано за його місцем роботи, тому він не міг самостійно відраховувати аліменти на рахунок ОСОБА_2 Зазначене твердження встановлене судом та на думку заявника підтверджує відсутність умислу у ОСОБА_3 щодо несплати аліментів.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подану заяву підтримав та просить її задовольнити з мотивів зазначених у ній.

ОСОБА_2 в судовому засіданні відносно задоволення заяви заперечила, пояснивши суду, що зазначеним судовим рішенням на яке посилається представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 не було встановлено наведені ним обставини, а лише констатовано його вимоги у поданій суду позовній заяві. Також зазначила, що із ОСОБА_3 судовим рішенням уже стягувалась пеня за несвоєчасну ним сплату аліментів, а тому він був обізнаний з необхідністю їх своєчасно сплачувати. Крім цього вказала, що представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 була повідомлена про місце та час розгляду справи, а тому відповідач міг поцікавитись у неї про дату її розгляду та подати відзив.

Беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та інші докази, суд вважає, що дана заява про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 березня 2019 року до задоволення не підлягає. При цьому, суд виходить з наступних міркувань:

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При матеріалах справи наявні докази про те, що відповідача ОСОБА_3 було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, оскільки його представником у даній справі була ОСОБА_6 згідно наданого ордеру серії ТР №066333 про надання правової допомоги від 25.02.2019 року, а тому остання як свідчить письмова розписка, підписалася у ній про час та місце чергового судового засідання та зобов`язувалась у попередньому судовому засіданні подати відзив на позов. Однак в наступне судове засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала.

До матеріалів поданої заяви представником заявника не долучено доказів, які б підтверджували ту обставину, що на момент ухвалення судового рішення у даній справі із представником відповідача ОСОБА_6 було розірвано договір про надання правової допомоги. Крім цього, суд зазначає, що таку заяву міг подати й сам відповідач у даній справі.

Суд також вважає, що доказів про поважність причин, через які відповідач не з`явився в судове засідання, не подав відзив із поважних причин, та доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та не були враховані судом при постановленні рішення заявником не наведено.

Так зокрема із доданого судового рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2018 року, яке було долучено представником заявника вбачається, що «…Шумінський В.В. 02 травня 2018 року звернувся до Зборівського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 в якому із урахуванням уточнених позовних вимог просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються і користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , скасувати постанови державного виконавця про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, постанови про тимчасове обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Позов мотивовано тим…, що з червня 2016 року по липень 2017 року, позивач офіційно працював у приватного підприємця ОСОБА_5 , де отримував офіційно дохід, про що повідомив виконавчу службу, проте виконавчий лист не було скеровано за місцем його роботи, тому останній самостійно відраховував аліменти на рахунок відповідача…». За результатами розгляду поданого вказаного позову ОСОБА_3 , рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Тернопільський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про скасування заборгованості по аліментах та зменшення розміру аліментів, відмовлено. Судом у вказаному судовому рішенні також зазначено, що «…як на підставу звільнення від сплати заборгованості по аліментах позивач посилається на неправильне нарахування державним виконавцем розміру аліментів, який підлягав стягненню із нього. Разом із тим, на думку суду, вказана обставина не є істотною, в розумінні ч.2 ст.197 СК України, та не є підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки у разі незгоди платника аліментів з рішеннями та діями державного виконавця щодо порядку нарахування аліментів згідно виконавчого листа, позивач може їх оскаржити в порядку ст..447 ЦПК України шляхом подання скарги на рішення чи дії державного виконавця…». Інших доказів, які б підтверджували твердження заявника суду не надано. Не надано також й рішення суду, яке б було ухвалене за результатами його скарги на дії державного виконавця щодо невірного нарахування ним сум заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

За таких обставин, суд вважає, що заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 286, 287, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що в силу вимог ч.1 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан