Ухвала

03 липня 2019 року
м. Київ

справа № 623/1656/16-ц
провадження № 61-22247св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Кузнєцова В. О.,
суддів: Жданової В. С. (суддядоповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,
відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

представники відповідача: Новиков Володимир Анатолійович, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області у складі судді Винниченка П. П. від 17 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Довгаль А. П., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І. від 24 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просив:
- поновити його на посаді головного спеціаліста відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Ізюмське ОМВК);
- стягнути з відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 31 травня 2016року до набрання чинності судовим рішенням;
- стягнути з відповідача на його користь 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2017 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста відділу забезпечення Ізюмського об`єднаного міського військового комісаріату. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31 травня 2016 року по набрання рішенням чинності. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання. У задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, врахував, що скорочення чисельності працівників Ізюмського ОМВК мало місце, проте відповідачем не було дотримано процедуру звільнення ОСОБА_1 , оскільки всупереч положенням 492 КЗпП України позивачу не запропоновано наявну вакантну посаду психолога, у зв`язку з чим дійшов висновку про поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 квітня 2017 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено частково, рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 січня 2017 року змінено у частині стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31 травня 2016 року по 17 січня 2017 року у розмірі 21 891 грн 24 коп. (без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів). В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про незаконність звільнення ОСОБА_1 , проте дійшов висновку про зміну рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, розрахунок якого не відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 рокуХарківський обласнийвійськовий комісаріат подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Короткий зміст вимог відзиву на касаційну скаргу

Відзив до суду касаційної інстанції не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 12 червня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу № 623/1656/16-ц з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2019 рокусправу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкодипризначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що справа підлягає розгляду в порядку іншого судочинства, оскільки на спори щодо звільнення з публічного служби поширюється юрисдикція адміністративних судів. Судами не враховано, що у телефонному режимі спеціалістом відділення персоналу ІНФОРМАЦІЯ_2 було запропоновано ОСОБА_1 посаду психолога, від якої позивач відмовився.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судом правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 623/1656/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області у складі судді Винниченка П. П. від 17 січня 2017 року та рішення апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Довгаль А. П., Коваленко І. П., Овсяннікової А. І. від 24 квітня 2017 року, передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук