Житомирський апеляційний суд
Категорія 30 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/10644/18 за позовом представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, ухвалене 13 лютого 2019 року суддею Маслак В.П. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 , звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням заяв від 15.01.2019, 18.01.2019 (а.с. 41-42, 50), просив стягнути із Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - Управління) на користь ОСОБА_1 : збитки, пов`язані із поданням та розглядом заяви від 26.05.2015 в сумі 1120 грн; витрати, пов`язані із поданням та розглядом даної позовної заяви в сумі 1000 грн; моральну шкоду в сумі 60000 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 26.05.2015 ОСОБА_1 направила відповідачу заяву про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,25 га, яка розташована на території Коростишівського району Житомирської області. 16 червня 2015 року Управлінням направлено лист про відмову у задоволенні її заяви. 20 жовтня 2015 року Житомирський окружний адміністративний суд постановою у справі №806/3067/15 визнав такі дії Управління неправомірними та зобов`язав відповідача розглянути звернення ОСОБА_1 від 26.05.2015. Таке судове рішення залишилося не виконаним. Вважає, що відмовою Управління в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки порушено право позивача на безоплатне отримання земельної ділянки, а факт незаконної діяльності державного органу підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню. Такими діями ОСОБА_1 спричинено немайнову шкоду, яка полягає у необхідності витрачання часу для відновлення порушеного права, яку позивач оцінює в сумі 60000грн. Крім цього, ОСОБА_1 завдана майнова шкода, яка полягає у понесенні нею витрат, пов`язаних із поданням і розглядом заяв, оскарженням їх у суді, складанням та поданням позовної заяви. Також, через відмову відповідача у досудовому вирішенні спору позивач змушена була відриватись від звичайних занять для підготовки та розгляду позову в суді, витратила свій час та матеріальні ресурси, вартість яких оцінює в 2120 грн.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто із Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області до спеціального фонду державного бюджету України судовий збір в сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник Управління, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

На його думку, позивачем не надано доказів понесення ним матеріальної та моральної шкоди, не обґрунтовано їх розмір. Також судом не додержано вимог ст. 141 ЦПК України щодо покладення судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі часткового задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 послались на її безпідставність та просили залишити її без задоволення. Вважають, що апеляційна скарга не спростовує висновки суду першої інстанції щодо протиправності поведінки відповідача та обґрунтування права щодо справедливої сатисфакції.

В судовому засіданні представник Управління апеляційну скаргу підтримав.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника Управління, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20.10.2015, яка залишена без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2015, у справі №806/3067/15 за позовом ОСОБА_1 визнано неправомірними дії Коростишівської міської ради щодо відмови в погодженні надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка оформлена листом від 16.06.2015 року №557/21/02-17. Також визнано неправомірними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Коростишівської міської ради, яка оформлена листом від 26.06.2015 року за №19-6-0.21-191/25-15. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 26.05.2015 року.

Ухвалюючи таке рішення, адміністративний суд виходив із того, що дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Коростишівської міської ради, оформленої листом від 26 червня 2015 року № 19-6-0.21-191/25-15, вчинені поза межами правового поля і наданих повноважень, не на підставі закону.

Встановивши, що внаслідок протиправного діяння відповідача, яке встановлено судовим рішенням адміністративного суду і не підлягає додатковому доказуванню, ОСОБА_1 завдано моральних страждань та втрат немайнового характеру, суд першої інстанції, дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди та стягнув із Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на користь позивачки 5000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог судом відмовлено за їх безпідставністю та недоведеністю.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він суперечить нормам законодавства України.

За змістом ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Тобто відшкодування, у разі визнання судом незаконними дій чи рішень будь-якого органу державної влади, повинно здійснюватися за рахунок держави, а саме за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно цього Положення Держгеокадастр приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, на цілі, серед яких не передбачено витрати на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю цього органу.

За змістом пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Державна казначейська служба України (Казначейство) реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до покладених завдань Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду (підпункт 3 пункту 4 цього Положення).

Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Стягуючи кошти з Управління, суд першої інстанції не врахував, що шкода, завдана органами державної влади, компенсується за рахунок державного бюджету, а відповідне рішення суду виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

ОСОБА_1 у цій справі не пред`являла позов до відповідного органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучення до участі у справі належного відповідача.

Враховуючи наведене, оскаржуване рішення суду першої інстанції не можна визнати законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не позбавлений права на звернення до суду із позовною заявою до належних відповідачів.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, судовий збір сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги в сумі 1057,20 грн компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про залишення позову без задоволення.

Компенсувати Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 26 червня 2019 року.