24.07.2019 Справа № 756/9117/19
унікальний № 756/9117/19
провадження № 2-з/756/203/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 липня 2019 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Яценко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської державної адміністрації, Першої Київської державної нотаріальної контори в особі Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської державної адміністрації, Першої Київської державної нотаріальної контори в особі Головного територіального управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст. 149, 150 ЦПК України вжити заходів забезпечення цивільного позову, а саме накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Забезпечення позову заявник мотивує тим, що в 1999 році її, нині покійним, батьком ОСОБА_5 та його братом, також нині покійним, ОСОБА_6 був оформлений договір міни квартир, за яким ОСОБА_6 став власником квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (нині - ОСОБА_4 ) стала належати квартира АДРЕСА_1 в частинах 1/ 3 і 2/ 3 відповідно. Цей обмін був здійснений лише «на папері», з метою допомогти ОСОБА_5 у вирішенні його проблем, і фактично ніякого обміну не відбулося.

Після смерті батька ОСОБА_5 заявники звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак згодом дізналися, що спадщина після померлого батька була протиправно оформлена на відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Заявник наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та матеріали поданої заяви, суд вважає, що заяву позивача про забезпечення позову необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З наданих заявником відомостей судом вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Враховуючи позовні вимоги про визнання права власності на зазначену квартиру, беручи до уваги те, що вищевказана квартира є предметом спору, судвважає доцільним та правильним накласти арешт на вказане майно. Такий вид та спосіб забезпечення, на думку суду, є співмірним та достатнім для забезпечення позову.

Суд вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У частині заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо вказаного майна суд вбачає можливим відмовити, оскільки такого виду як накладення арешту на квартиру, на думку суду, достатньо для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 247 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

У іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Н.О. Яценко