ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1443/17 Номер провадження 22-ц/814/1331/19Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Ачкасова О.Н.

з участю адвокатів: Балабанова Л.К., Шаповалова О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 06 березня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта Полтавська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що після смерті їх з відповідачем матері - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на спадкове майно. Сторони є спадкоємцями за законом першої черги на майно померлої матері, як рідні донька та син, інші спадкоємці першої черги відсутні. Позивач зазначила, що її мати ОСОБА_3 хворіла на злоякісне новоутворення прямої кишки і була прооперована. Догляд за матір`ю у післяопераційний період здійснювала тільки вона, ОСОБА_1 навіть здоров`ям матері не цікавився, матеріальну допомогу на проведення операції не надавав, хоча мав таку можливість, оскільки працював він та його сім`я, мали добрий дохід. З жовтня 2013 року здоров`я матері різко погіршилося і вона вже не мала можливості здійснювати самостійно догляд за собою, обмежено пересувалася. В зв`язку з цим ОСОБА_2 вимушена була 31.10.2013 року звільнитися з роботи та домовилася про прибирання під`їздів у будинку де вони проживали, щоб здійснювати за матір`ю постійний догляд та мати можливість купувати необхідні їй ліки. Зароблені грошові кошти, що отримувала використовувала разом з її пенсією на їжу та ліки для матері. Неодноразово зверталася до ОСОБА_1 з проханням про надання матеріальної допомоги на ліки, що були призначені матері, але він відмовляв в цьому як і в наданні допомоги по догляду, не виконував свій обов`язок по утриманню матері, що знаходилася в безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування.

ОСОБА_1 ухилявся від надання допомоги, хоча мав можливість її надати. Вона була вимушена продати усі ювелірні прикраси, грошові кошти, що отримала після продажу, були витрачені для лікування її матері.

У позовній заяві ОСОБА_2 просила усунути ОСОБА_1 від права на спадкування після їх матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання права власності па частину нерухомого майна в порядку спадкування. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 10.11.2016 року він скористався своїм правом прийняти спадщину та подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_3 . Його мати, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була членом житлово-експлуатаційного кооперативу «Космічний» з 1968 року і повністю виплатила пайові внески у 1983 році, але за життя ОСОБА_3 не встигла належним чином зареєструвати право власності на квартиру, тому нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину.

У зустрічному позові ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 06 березня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта Полтавська державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування - задоволено повністю.

Усунуто ОСОБА_1 від права на спадкування після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування - відмовлено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн. та витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі 6000 грн.

Рішення оскаржено ОСОБА_1 , який вважає ного незаконним, необгрунтованим та таким, що винесено внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його зустрічних позовних вимог та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми ч.5 ст. 1224 ЦК України, оскільки в ході розгляду справи не було доведено факту потребування померлої ОСОБА_3 у наданні їй допомоги ОСОБА_1 , існування у нього можливості надавати матеріальну допомогу та ухилення останнього від надання такої допомоги. Лише за наявності усіх перелічених умов можливо застосування правил сг. 1224 ЦК України в частині усунення особи від спадкування.

Скаржник звертає увагу, що він являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії та є особою, яка має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а з 2012 року є пенсіонером, тобто непрацездатною особою та сам потребував матеріальної допомоги і не мав можливості в повній мірі допомогати померлій матері.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляійну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 06 березня 2019 року без змін.

У відзиві ОСОБА_2 посилається на надуманість доводів останньої, так як вони суперечать зібраним по справі доказам та не спростовують висновків місцевого суду. Вважає, що судом в повній мірі і достовірно було встановлено, що спадкодавець перебував в безпорадному стані та потребувала постійної допомоги, яку відповідач ОСОБА_1 мав змогу надавати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_3 хворіла на злоякісне новоутворювання, що підтверджується відповідною медичною документацією, зокрема, випискою із медичної карти, медичними заключеннями та довідкою про причини смерті (а.с. 4-6).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У встановленому законом порядку спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли спадщину, що підтверджується довідкою Четвертої полтавської нотаріальної контори № 558/02-14 та було заведено спадкову справу № 222/2016.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 0.0500 га, що розташована на території с. Клюшники , Полтавського району та області. Вказане нерухоме майно належало померлій на праві приватної власності і підлягає розподілу між спадкоємцями першої черги за законом, якими є сторони справи.

Окрім того, до спадкового майна відноситься квартира АДРЕСА_1 в житлово - експлуатаційному кооперативі «Космічний». Пайові внески вносилися спадкодавцем з 1968 року та були виплачені повністю у 1983 році. Але за життя ОСОБА_3 не встигла належним чином зареєструвати право власності на нерухоме майно шляхом його державної реєстрації.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст. 1261 цього Кодексу передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві.

З Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У відповідності до ч.1 статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві, тобто ухилення, пов?язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов?язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. При цьому підлягає з?ясуванню, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від іншої особи та чи мав спадкоємець матеріальну і фізичну змогу надавати таку допомогу.

Судом першої інстанції достовірно було встановлено, що ОСОБА_3 була особою похилого віку, хворіла на злоякісне новоутворення прямої кишки та була прооперована з приводу онкологічного захворювання, що підтверджується наданою медичною документацією, а також показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Таким чином, позивачем ОСОБА_2 в повній мірі доведено безпорадній стан спадкодавиці з початку 2016 року.

Окрім того, наведені показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджують матеріальну та фізичну змогу ОСОБА_1 надавати допомогу своїй матері, що знаходилася у безпорадному стані, ухилення та відмову від надання такої допомоги. Такі показання свідків по справі повністю узгоджуються із іншими матеріалами справи та фактичними обставинами по справі які були встановлені судом в ході розгляду справи, зокрема, рахунком № 508 (а.с.9) з якого вбачається, що витрати на поховання проведені ОСОБА_2 ; актом (а.с.14), який підтверджує надання догляду за покійною виключно ОСОБА_2 ; докази того, що ОСОБА_1 до 16.03.2017 року працював у службі радіотаксі та був приватним підприємцем.

З огляду на вищезазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, колегія суддів вважає вірним висновок суду про задоволення позову ОСОБА_2 та усунення ОСОБА_1 від спадкування, у зв`язку з доведенням його ухилення від надання допомоги своїй матері (спадкодавцеві), яка потребувала допомоги у зв`язку з похилим віком, тяжкою хворобою та безпорадним станом.

Відповідно вірним є також висновок місцевого суду про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо невірності висновків суду першої інстанції про доведеність безпорадного стану спадкодавця та його можливість надавати матеріальну допомогу, з огляду на те, що дані доводи повністю спростовуються відповідними медичними документами, показаннями свідків по справі, при цьому в судовому засіданні суду першої інстанції сам ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він працював та отримував заробітну плату та пенсію, як і його дружина.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при винесенні рішення були належним чином оцінені подані сторонами докази, точно встановлені обставини справи та правильно застосовані норми матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

На підставі наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду, які б були підставою для його скасування, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 06 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов