н/п 4-с/490/26/2019 Справа № 490/1969/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі : головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Кваша С.О., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області,-

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2019 року скаржник звернувся до суду зі скаргою дії державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області , в якій просить суд поновити строк на оскарження постанови від 30 травня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувачу за виконавчим листом № 2-5-1316, виданого 09.02.2007 року; визнати дії державного виконавця в частині розрахунку заборгованості з аліментів та пені у виконавчому провадженні неправомірними та зобов`язати державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаїв Гордашко О.В. зробити перерахунок в частині визначення сум заборгованості станом на 22.03.2018 року і пені.

В обгрунтування вимог скарги посилається на те, що 27 берзня 2008 року Центральним відділом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів на корсить ОСОБА_2 , на утриманн сина артема, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 травня 2018 року головний державний виконавець Центрального ВДВС Гордашко О.В. виніс ухвалу про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме виконавчого листа № 2-5-1326 від 09.02.2007 року , виданого Центральним районним судом м.Миколаєва - з зазаначенням суми заборгованості 78496,17 грн.

В кінці лютого 2019 року ним отримано повідомлення з Новобузького районного суду Миколаївської області про розгляд справи № 481/199/19 про стягнення з нього заборгованості та пені по виплаті аліментів. Разом з позовною заявою він отримав розрахунок заборгованості з виплати аліментів , зроблений головним державним виконавцем Центрального ВДВС Гордашко О.В.

27 лютого 2019 року вні звернувся з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 2-5-1316 і ознайомився з оскаржуваною постановою, в якій зазначено, що розмір заборгованості по аліментах боржника станом на 22.03.2018 року складає 78496,17 грн.

Ні постанови, ні копію розрахунку, який на його думку складено в порушення п.12 Розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень , він не отримував.

Заявник зазначає, що розмір заборгованості є значно меншим , про що свідчать наявні у нього чеки про виплату через різні банківські установи аліментів ОСОБА_3 ,, яка є бабусею його сина артема , і з якою син проживав з 2002 по 2018 роки. Крім того, він весь цей час допомагав синові та покупав йому різні речі, проте не брав розписок, що ці речі він купував в рахунок аліментів.

Державним виконавцем розрахунок заборгованості був складений в порушення вимг інструкції - оскільки не зазначено, з якої заробітної плати були обраховані аліменти, крім того в порушення п.12 ст. 26, п.5 ч.4 ст.71 ЗУ "про виконавче провадження" йому не було надіслано перерахунку розміру заборгованості не пізніше наступного дня.

В судове засідання представник заявника адвокат Пономаренко І.А. надала заяву про розгляд скарги у її відсутність , просила про задволення скарги з викладених підстав.

Державний виконавець надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних в справі доказів та надав остаточний розрахунок заборгованості станом на повноліття дитини з уррахуванням всіх квитанцій , наданих боржником державному виконавцеві за весь період виконання вказаного виконавчого листа.

Стягувач до судового засідання не з`явився про дату, місце та час повідомлялася належним чином про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали скарги та встановивши дійсні правовідносини сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Постановою від 08.04.2002 року судді місцевого суду Центрального району м.Миколаєва стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку з 12 березня 2002 року і до його повноліття.

На підставі вказаної постанови Центральним районним судом м.Миколаєва 09.02.2017 року видано виконавчий лист № 2-5-1316 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів.

Постановою від 30.05.2018 головного державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв виконавчий документ повернуто стягувачу, керуючись п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" - в зв`язку з закінченням строку , передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Додатково роз`яснено, що відповідно до п.20 р.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі наявності заборгованості , яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Станом на 22.03.2018 заборгованість складає 78496,17 грн.

Згідно розрахунку заборгованості з аліментів, наданим державним викрнавцем ОСОБА_8 , за період з лютого 2002 року по березень 2018 року всього нараховано 111535,41 грн, сплачено 33 039,24 грн. Нарахування зазначено за кожний місяць.

При цьому з наданих скаржником квитанцій вбачається, що частина платежів сплачена отримувачу ОСОБА_6 . - врахована державним виконавцем при нарахуванні заборгованості. інша ж частина сплачена на користь ОСОБА_9 , яка не є стягувачем за вказаним виконавчим листом.

Згідно п.7.5.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості в твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувача і боржника.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно із ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої стягувачем у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме законність чи незаконність дій державного виконавця, а предметом розгляду конкретно цієї скарги є саме протиправність, на думку боржника, дій державного виконавця щодо складання довідки-розрахунку заборгованості за аліментами, то суд виходить із того, що складення довідок-розрахунків за аліментами є обов`язком державного виконавця і такий обов`язок останньою виконано.

Суд також звертає увагу на те, що незгода боржника з розміром нарахованих аліментів може бути предметом окремого судового розгляду в порядку позовного провадження, що передбачено ч. 3 ст. 195 СК України.

Тим більше, що спір щодо стягнення заборгованості по аліментах та пені з боржника на користь стягувача вже перебуває на розгляді у суді в порядку позовного провадження, і суть цієї скарги фактично зводиться до заперечень проти вимог ОСОБА_6 , , заявлених в межах іншої цивільної справи.

Крім того, подана боржником скарга не містить вимог про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. За такого , хоча судом в встановлено, що державний виконавець в порушення положень ЗУ "Про виконавче провадження" своєчасно не направив боржникові розрахунок його заборгованості по аліметам - таке , з огляду на прницип диспозитивності циввльного судочинства, не може бути підставою для задоволення інших вимог скарги.

Доводи боржника про те, що державний виконавець безпідставно розраховує заборгованість за аліментами, суд відхиляє, оскільки жодних довідок про розмір офіційних доходів боржника, станом на час розгляду заяви, надані заявником матеріали скарги не містять, як і не містять доказів надання державному виконавцеві таких довідок, а ткож квитанцій про сплату алміентів, яка наразі заявник надав до суду (тим більше, що надані квитанції містять реквізити іншого отримувача, ніж вказано стягувача у виконавчому провадженні- і можливість їх врахування як сплату аліментів за вищевказаним виконавчим листом може бути вирішена виключно у межах позовного провадження в порядку ч.3 ст. 195 СК України, а не в межах даної скарги) .

За таких обставин, підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо розрахунку заборгованості по аліментам та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії - відсутні.

Що стосується вимог скарги про визнання неправомірними дій державного виконавця в частині розрахунку пені - то такі вимоги не підлягають задволенню з огляду на те, що заявником взагалі не надано суду жодних доказів того, що державним виконавцем такий розрахунок проводився .

Оскільки державним виконавцем не надано доказів на спростування твердження скаржника про не отримання ним в установлений законом строк копії оскаржуваної постанови - строк на оскарження постанови від 30.05.2018 року та інших дій державного виконавця підлягає поновленню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 195 СК України, ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного викнавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30 травня 2218 року за виконавчим листом № 2-5-1316.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня сскладання її повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 27 червня 2019 року.

Суддя Центрального районного суду

м.Миколаєва Гуденко О.А.