ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________
Провадження №2/756/2398/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Шпак І.О.,

представника позивача Сотнікової В.О.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, в якому зазначив, що 22.03.2018 Оболонським районним центром зайнятості як структурним підрозділом Київського міського центру зайнятості за заявою відповідача ОСОБА_1 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю з 29.03.2017 по 12.09.2017.

Станом на 14.09.2018 завдяки обміну даними (звірки) з органами пенсійного фонду були виявлені порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Оболонському РЦЗ, оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» та отримав дохід у розмірі 3 900,00 грн. Тобто ОСОБА_1 з 01.04.2017 був зайнятою особою, втратив статус безробітного й не мав права перебувати на обліку в Оболонському РЦЗ.

Враховуючи те, що відповідач умисно приховував відомості щодо своєї зайнятості та безпідставно отримував нараховану допомогу по безробіттю просить стягнути з ОСОБА_1 35 948,48 грн. заборгованості та суму сплаченого судового збору.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав їх необґрунтованості, незаконності та недоведеності, оскільки доказів, на які посилається позивач, суду не надано. Крім того, вказав, що в період перебування на обліку в статусі безробітного працевлаштованим він не був та іншого доходу окрім допомоги по безробіттю не отримував. Зазначав, що кошти, які начебто були ним отримані він насправді не отримував, в трудових відносинах з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» не перебував, вказував на можливе використання вказаним підприємством його персональних даних без його згоди.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, 22.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві із заявою про надання статусу безробітного відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та призначення виплати допомоги по безробіттю у розмірі? передбаченому Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 7).

Згідно відомостей, що містяться у Персональній картці №000112 відповідачу було надано статус безробітного (а.с. 8-9).

Відповідно до Наказу Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві від 29.03.2017 №НТ170329 ОСОБА_1 призначено та розпочато виплату допомогу по безробіттю з 29.03.2017 по 23.03.2018 (а.с. 11).

У червні 2017 року завдяки обміну даними з Пенсійним фондом України було виявлено порушення умов перебування відповідача на обліку як безробітного.

Так, згідно Акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №419 від 22.08.2017 виявлено порушення умов перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного в Оболонському РЦЗ, а саме: перебування у трудових відносинах та отримання ним доходів у ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор», . Проте провести звірку вказаного факту перебування у трудових відносинах не видалось можливим, оскільки за фактичною адресою: м. Київ, вул. Січових Стріцльців, 77, оф. 211 ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» не знаходиться, засоби телефонного зв`язку не є дійсними (а.с. 13-14).

На підставі звірки даних з Пенсійним фондом України 12.09.2019 складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №129, яким встановлено, що у Довіднику ПФУ про періоди зайнятості особи наявна інформація про початок перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» 01.04.2017, дата закінчення перебування у трудових відносинах відсутня, категорія особи - наймані працівники. У Довіднику ПОУ (ЄДРС) ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» міститься інформація про початок перебування у трудових відносинах з відповідачем з 01.04.2017, дата закінчення перебування у трудових відносинах відсутня, категорія особи - наймані працівники (а.с. 15-16).

За даними Довідника в розділі «Дані про особу ДРЗДСС» зазначено кількість календарних днів у квітні 2017 року - 30, розмір доходу відповідача, з якого сплачено Єдиний соціальний внесок - 3 900,00 грн.

Ознайомившись з Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення за №129, ОСОБА_1 заперечив факт перебування у трудових відносинах із вказаною юридичною особою, висловив припущення, що його персональні дані були використані злочинним шляхом, про що зазначив безпосередньо в Акті (а.с. 16).

Станом на 14.09.2018 проведено повторний обмін даними про особу з Пенсійним фондом України, за результатами якого встановлено, що ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» у звіті за квітень 2017 року вказало, що ОСОБА_1 був найманим працівником на загальних підставах, пропрацював 30 днів, отримав дохід у розмірі 3 900,00 грн., з яких було сплачено суму Єдиного соціального внеску у розмірі 858,00 грн. (а.с. 17-21).

У судовому засіданні відповідачем було надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 03.06.2019, відповідно до яких у період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року ОСОБА_1 не отримував доходу від ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор». Проте той факт, що ТОВ «Виробничо-комерційна фірма «Афтор» як податковий агент, не сплатило визначені нормами чинного законодавства податки та збори за ОСОБА_1 не може свідчити про відсутність між ними трудових відносин та отримання ОСОБА_1 доходів, а лише про неналежне ведення вказаною юридичною особою податкового обліку та звітності.

З 12.09.2017 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю, що підтверджується Наказом Оболонського районного центру зайнятості в м. Києві від 12.09.2017 №НТ170912 (а.с. 12).

Позивачем в особі Оболонського районного центру зайнятості в м. 29.03.2017 по 12.09.2017 виплачено допомогу по безробіттю у розмірі 35 948,58 грн. (а.с. 22).

У відповідності до Наказу №89 від 13.09.2017 матеріальне забезпечення ОСОБА_1 визнано безпідставним та таким, що підлягає поверненню у розмірі 35 948,58 грн. (а.с. 23).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

У статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» вказано, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Статтею 44 вказаного Закону визначено, що зареєстровані безробітні мають право, зокрема, на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами ч. 2, 3 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи.

Отже, зважаючи на наведене вище, суд вважає, що позов є правомірним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-79, 81, 141, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості (м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ) 35 948,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, ) 1762 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 25 червня 2019.

Суддя: О.В. Диба