Справа № 640/8989/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2019 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Якуші Н.В.,
при секретарі судового засідання - Коваль А.О.
учасники справи:
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
розглянувши за правилами спрощеного судового провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
06.05.2019 позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути сплачене страхове відшкодування в розмірі 5847,01 грн., та судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2017 о 15 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки FIAT, д/н НОМЕР_2 , VIN- код НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 . В результаті дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017, винним у скоєнні ДТП, що сталася 17.02.2017 за ст. 124 КУпАП, було визнано ОСОБА_1 .
Позивач зазначає, що 27.05.2016 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір №202.16.2318038 добровільного страхування, що діяв у період з 25.07.2016 року по 24.07.2017 року, тобто на час виникнення ДТП.
20.02.2017 року до ТДВ «Експрес Страхування» обґрунтовано звернувся ОСОБА_2 , якому було завдано майнової шкоди винними діями Відповідача.
Згідно звіту №1691 про оцінку автомобіля марки CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 від 17.02.2017 року вартість встановленого ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 7523,42 грн.
Відповідно до калькуляції (рахунку) від 20.02.2017 №КА-0002123, здійснену ПАТ «Харків-АВТО» вартість відновлювального ремонту автомобіля CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 становить 6282,44 грн.
На підставі заяви потерпілого про виплату страхового відшкодування, власнику автомобіля CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 5847,01 грн. на підставі страхового акту № 3.17.263-1 від 01.03.2017. Сума страхової виплати 5847,01 грн. вирахувана за мінусом франшизи.
Позивач зазначає, що у відповідача на час вчинення ДТП дія Полісу закінчилась, тобто цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована жодним страховиком, тобто відповідач використовував свій транспортний засіб на момент ДТП за відсутності діючого ОСОБА_3 . Тому позивач звертається з цим позовом саме до відповідача з вимогою про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу.
14.04.2017 р. на адресу відповідача було направлено лист про досудове врегулювання спору, однак відповідач не сплатив страхове відшкодування в добровільному порядку, тому ТДВ «Експрес Страхування» вимушені звернутись до суду з відповідним позовом.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.
06.05.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Якуші Н.В.
07.05.2019 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою суду від 07.05.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача Лазоренко Т.В., яка діє на підставі довіреності №340/19 від 05.04.2019 року про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, причин неявки в судові засідання не повідомив, відзив на позов до суду не подано. Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Так, між ОСОБА_2 та ТДВ «Експрес Страхування» було укладено договір №202.16.2318038 добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 , строком дії з 25.07.2016 по 24.07.2017 р.
17.02.2017 о 15 год. 20 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки FIAT, д/н НОМЕР_2 , VIN- код НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 . В результаті дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017 у справі № 640/3409/17, що набула законної сили 04.04.2017 року, дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу FIAT, д/н НОМЕР_2 , VIN- код НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП заподіяно матеріальну шкоду обом автомобілям.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 1 Закону України Про страхування страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За ч. 5 ст. 1187 ЦК особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Вина особи, яка керувала автомобілем FIAT 178 CYNIA ALBEA, д/н НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.
З огляду на положення ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.
Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).
В матеріалах справи наявний доданий позивачем до позову звіт №1691 про оцінку автомобіля «CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 , складений 17.02.2017 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Укравтолізинг» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 116/16, виданий Фондом державного майна України 09.02.2016), відповідно до якого вартість встановленого ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників, що підлягають заміні, складає 7523,42 грн.
Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.
Відповідно до калькуляції (рахунку) від 20.02.2017 №КА-0002123, здійснену ПАТ «Харків-АВТО» вартість відновлювального ремонту автомобіля CHERY TIGGO, д/н НОМЕР_4 становить 6282,44 грн.
Доказів в обґрунтування того, що сума страхового відшкодування, яка сплачена позивачем не відповідає розміру спричинених збитків, є завищеною та відповідно є необґрунтованою, відповідачем також не надано та матеріалами справи не підтверджено.
Отже, страховик, виплативши страхове відшкодування, набув право зворотної вимоги до страховика (винної особи) в сумі страхового відшкодування у межах суми фактичних витрат страхувальника за вирахуванням франшизи (постанова Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14).
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив стягнути суму виплаченого страхового відшкодування саме з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Вказана норма закону кореспондується із положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.
Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс13.
Доказів сплати відповідачем на користь позивача страхового відшкодування матеріали справи не містять, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 5847,01 коп. суми страхового відшкодування підлягають задоволенню.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" про стягнення з ОСОБА_1 суми страхового відшкодування в розмірі 5847,01 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору 1921,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу- задовольнити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
представник позивача Лазоренко Тетяна Володимирівна, адреса для листування: АДРЕСА_3 Васильківська АДРЕСА_4 ,
відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 03.07.2019 року.
Головуючий суддя