Єдиний унікальний номер справи №487/2623/16-ц
Провадження №22-ц/812/925/19
№22-ц/812/1069/19 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 липня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання - Лептугою С.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

його представника - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ТОВ «Ліски-М» - Пастушок І.В.,

представника відповідача Департаменту ЖКГ ММР - Набатова І.І.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» та Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради рішення Заводського районного суду м. Миколаєва, яке ухвалене 22 січня 2019 року, описки в якому виправлені ухвалами того ж суду від 16 травня 2019 року, під головуванням судді Щербини С.В., у приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М», Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, третьої особи - комунального підприємства «Миколаївводоканал» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

19 травня 2016 року ОСОБА_1 пред`явив доТовариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» (далі ТОВ «Ліски-М») та Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради (далі Департамент ЖКГ) вищезазначений позов, який обґрунтовував наступним.

На підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 2005 року, він є власником квартири АДРЕСА_1 . Квартира розташована в цокольному поверсі та має систему каналізації, що проходить під підлогою квартири, яка біля 50 останніх років не мінялася та прийшла у непридатний для використання стан.

На протязі 2010-2016 року в квартирі позивача неодноразово була закупорка системи каналізації та залиття квартири, у зв`язку з цим, у квартирі сирість та сморід. Це стало приводом його скарг в різні державні органи, приводило до судових тяжб.

Як наслідок, у 2015 році Департаментом ЖКГ були проведені ремонтні роботи, в результаті яких була замінена каналізація на вулиці, але випускний оглядовий каналізаційний колодязь, який зазначений на планшеті мереж в архітектурі м. Миколаєва, кудись подівся.

Після ремонту випускні каналізаційні трубопроводи були зменшені і становлять 100 мм замість 150 мм, а оглядові колодязі взагалі зникли.

Проте, як на його думку, в результаті неякісного ремонту, каналізація стала працювати ще гірше, квартиру стало заливати стічними водами ще частіше, за рік 8 разів, що завдало йому матеріальних збитків.

Оскільки балансоутримувачем зазначеного будинку є ТОВ «Ліски-М», ОСОБА_1 звернувся до них з заявою провести ремонтні роботи у зазначеному будинку, який знаходиться на балансі товариства та протягом 50 років не ремонтувався. Але на даний час каналізаційний випуск належним чином не відремонтований. Також, неправомірними діями відповідачів щодо відмови тривалий час у добровільному порядку відремонтувати каналізаційний випуск йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що його неповнолітня дитина почала хворіти і він з сім`єю вимушений був виїхали з зазначеного житла.

У відповіді на скаргу, ТОВ «Ліски-М» посилається на Департамент ЖКГ, який є балансоутримувачем та на підставі догорів з виділених бюджетних коштів з міського бюджету, на підставі обстеження технічного стану житлових будинків депутатською комісією, тому здійснення капітального ремонту, зокрема заміна каналізаційного випуску здійснюється відповідно до затверджених планів та фінансування, передбаченого бюджетом на відповідний рік.

Посилаючись на викладене, позивач, після декількох уточнень позовних вимог, кінцево просив: зобов`язати відповідачів в місячний термін провести заміну випуску каналізаційних стоків з будинку АДРЕСА_2 . Транспортному м. Миколаєва з влаштуванням випускного колодязя на відстані не більше 12 м від стояка, який знаходиться у ванній кімнаті, відповідно до ДБН В.2.5-64:2012, ДБН В.2.5-75:2013 з поновленням випускного колодязя, який вказано за планом каналізаційних мереж по АДРЕСА_2 , в місячний термін вилучити та перенести каналізаційний лежак, який проходить під кухнею жилої квартири, так як прокладення каналізаційного лежака під кухнею заборонено ДБН В.2.5-64:2012, ДБН В.2.5-75:2013, провести заміну каналізаційних труб та стояків, які прийшли до неможливості їхньої експлуатації котрі знаходяться під підлогою квартири та до магістрального трубопроводу, який знаходиться за проїзною частиною дороги по АДРЕСА_1 та стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень.

До участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог залучено КП «Миколаївводоканал».

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Ліски-М» та Департамент ЖКГ здійснити ремонт та реконструкцію системи комунального водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно державних будівельних норм. Стягнуто з відповідачів в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень та на користь держави судовий збір по 768 гривень 40 копійок з кожного. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ТОВ «Ліски-М» та Департамент ЖКГ, окремо один від одного, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати оскаржуване рішення суду стосовно вимог до кожного з них та прийняти постанову про відмову в задоволені позовних вимог, з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи.

Апеляційну скаргу ТОВ «Ліски-М» та апеляційну скаргу Департаменту ЖКГ слід задовольнити частково. Оскаржене рішення суду 1 інстанції, в частині стягнення відшкодування моральної шкоди - скасувати, оскільки суд ухвалив його без точного додержання норм матеріального та процесуального права.

Так, задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, прийшов до висновку, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, що позивачем доведено порушення відповідачами його прав, що полягає у їх бездіяльності щодо ремонту системи водовідведення в названому будинку та квартирі позивача, а тому в межах своєї компетенції вони і повинні провести ремонт ситеми.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду, частково погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними, крім висновку щодо стягнення відшкодування моральної шкоди.

За Конституцією України, ст. 49 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожній особі, як фізичній так і юридичній, а також державі гарантовано судовий захист їх інтересів.

Відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 2, 4, 12-13, 367 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, слід зауважити, що, виходячи із загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, в порядку цивільного судочинства регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Відмова від такого права є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

При цьому, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, для чого роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і допомагає здійсненню їхніх прав.

Відповідно до статей 12, 78, 81, 263 ЦПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» Про судове рішення у цивільній справі - рішення суду у цивільній справі, як найважливіший акт правосуддя, покликаний забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини і наповнити реальністю принцип верховенства права, повинен ухвалюватися за неухильного додержання вимог чинного процесуального законодавства про його законність і обґрунтованість.

Рішення визнається законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77 - 78, ч.ч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги і може вийти за їх межі.

Згідно із ст. ст. 30, 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» та ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV до повноважень виконавчих органів місцевих рад віднесено управління об`єктами житлово-комунального господарства, що перебувають у комунальній власності відповідних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, а також визначення виконавця житлово-комунальних послуг та їх переліку. Капітальний ремонт будівель та споруд, що перебувають у комунальній власності, також відносяться до власних (самоврядні) повноважень органів місцевого самоврядування.

Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 (далі-Правила) визначені поняття, а також порядок організації та проведення поточних ремонтів та капітальних ремонтів будівель та їх конструктивних елементів. Роботи з капітального ремонту об`єктів житлово-комунального господарства здійснюються на підставі розробленої проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт, а порядок проведення та фінансування капітального ремонту житлових будинків повинні встановлюватися відповідно до вимог нормативно-правових та нормативно-технічних документів ( п. 2.5.2 Правил).

На підставі обстеження технічного стану житлових будинків депутатською комісією з питань житлово-комунального господарства та благоустрою міста щорічно складаються плани робіт з капітального ремонту, визначаються об`єкти, які потребують негайного та першочергового ремонту, а затвердження цих планів здійснюється з урахуванням лімітів асигнувань при формуванні щорічного відповідно бюджету.

Здійснення капітального ремонту об`єктів житлово-комунального господарства проводиться відповідно до затверджених планів та фінансування, передбаченого бюджетом міста на відповідний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 03 листопада 2005 року та довідками (т 1 а.с. 5-6).

Зазначений житловий будинок було прийнято до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва на підставі рішення Миколаївської міської ради від 24.02.2000 №17/8 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва об`єктів права державної та іншої власності та Акта приймання - передачі від 05 липня 2002 року. На підставі договору на тримання житлових будинків, споруд прибудинкових територій від 03 вересня 2007 року житловий будинок АДРЕСА_1 переданий на баланс ТОВ «Ліски-М» (т 2 а.с. 105, 106-136) .

З 2010 року відбувається закупорка системи каналізації житлового будинку АДРЕСА_1 та вже тривалий час житловий будинок потребує капітального ремонту внутрішньо будинкових мереж водовідведення, пов`язаного з заміною каналізаційних колодязів на випусках системи каналізації з житлового будинку та каналізаційних труб та стояків.

Як вбачається з договору підряду № 435 від 15 червня 2015 року, замовником у якому є Департамент ЖКГ, були проведені ремонтні роботи (а.с. 58-61).

Згідно акту приймання-передачі робіт № 576 від 22 червня 2016 року, за замовленням Департаменту ЖКГ, ТОВ «Аквасервіс» була проведена чистка системи каналізації та колодязів (а.с. 56).

Проте витік каналізації траплявся знову та комісією КП «Миколаївводоканал» було здійснено обстеження, в результаті якого складено акт від 13 березня 2017 року.

Згідно акту обстеження каналізаційних мереж житлового будинку АДРЕСА_1 КП «Миколаївводоканал» та акту обстеження ТОВ «Ліски-М» від 31 березня 2017 року, було встановлено, що колодязі на випусках системи каналізації відсутні, каналізаційна мережа підключена безпосередньо до міського каналізаційного колектора Д-300 мм, що вже саме по собі є порушенням ДБН.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані йому на баланс.

Проте, здійснення капітального ремонту об`єктів житлово-комунального господарства проводиться відповідно до затверджених планів та фінансування, передбаченого бюджетом місця на відповідний рік.

Відповідно до Положення про департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, затвердженого рішення міської ради від 12.1.22013 року №36/2 до компетенції департаменту входить виконання функції замовника з будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту, а також газифікації житлового фонду і утримання об`єктів комунального призначення згідно із затвердженими міськими програмами, державними і міськими бюджетним фінансуванням.

Так, балансоутримувачем буд. 2 по пров. Транспортному - ТОВ «Ліски-М» у 2015 році за виділені бюджетні кошти, силами підрядної організації були виконані роботи по часткової заміні випусків каналізації по АДРЕСА_1 (поточний ремонт системи водовідведення), проте вказані роботи не дали належного результату, оскільки відбуваються постійні закупорки випусків та як наслідок затоплення квартир, які розташовані у цокольному поверсі, зокрема і квартира АДРЕСА_1 , що належить позивачу.

Оскільки проведення вказаних робіт по поточному ремонту та прочищенню системи каналізації належних результатів не дали, відбувались постійні закупорки системи каналізації вказаного будинку та наслідками стали численні затоплення квартири позивача каналізаційними стоками, що підтверджується актом №46 від 04.05.2016 року, в якому зазначено, що по інформації отриманої від аварійної служби мали місто неодноразова закупорка випуску каналізації будинку АДРЕСА_1 24.04.2016 року, 02.05.2016 року о 07.50 та 20.00 годин та затоплення квартир.

Департаментом ЖКГ ММР ще у 2012 році було включено буд. АДРЕСА_1 до попереднього переліку об`єктів, заміни каналізаційного випуску, але з урахуванням лімітів асигнувань вказаний об`єкт не було включено до затвердженого плану робіт з капітального ремонту на 2012-2013 роки, що встановлено ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28.01.2014 року.

Крім того, Департаментом ЖКГ ММР знову було включено буд. 2 по пров. Транспортному до попереднього переліку об`єктів (потреби) заміни каналізаційного випуску, що підтверджується Потребою в капітальному внутрішньо будинкових мереж водовідведення по житловому фонду м. Миколаєві, які обслуговує житлово-експлуатаційне підприємство ТОВ «Ліски-М» на 2016 рік, затвердженого директором ДЖКГ ММР, проте з урахуванням лімітів асигнувань вказаний об`єкт не було включено до затвердженого плану робіт з капітального ремонту мереж водовідведення на 2016 рік.

Такі дії відповідачів, щодо включення житлового будинку з 2012 року до попереднього переліку об`єктів (потреби) заміни каналізаційного випуску, проведення поточних ремонтів, вимога ТОВ «Ліски-М» у Департаменту ЖКГ ММР відшукати можливість фінансування та виконання заміни випусків до перших колодязів у спірному будинку тощо, свідчать про те, що відповідачі фактично визнають необхідність проведення капітального ремонту мереж водовідведення житлового будинку АДРЕСА_1 , проте тривалий час ухиляються від його виконання. У зв`язку з цим на них і слід покласти обов`язок з приведення системи водовідведення у будинку до належного стану.

Стосовно вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд І інстанції дійшов помилкового висновку щодо необхідності її задоволення, шляхом стягнення з відповідачів на користь позивача грошової компенсації у розмірі 10 000 гривень.

Як на думку колегії, взявши до уваги ту обставину, що за чинним законодавством, і власник житла зобов`язаний приймати участь в утриманні об`єкта власності, достатнім способом компенсації моральної шкоди позивачеві було б вже сам факт відновлення роботи системи водовідведення. У зв`язку з цим в названій вимозі слід було відмовити. Оскільки суд 1 інстанції цього не зробив, то відмову слід вчинити постановою суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Ліски-М» та Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 січня 2019 року, описки в якому виправлені ухвалами того ж суду від 16 травня 2019 року, в частині стягнення відшкодування моральної шкоди - скасувати і в цій частині прийняти постанову, якою в задоволені зазначеної вимоги відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 24 липня 2019 року.