Провадження №2/524/1018/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Яковлєвій К.В.,
за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4
розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Управління Держгеокадастру у м.Кременчуці Полтавської області про встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими приміщеннями та земельною ділянкою,
встановив
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа без самосійних вимог Управління Держгеокадастру у м Кременчуці про встановлення порядку користування житловим приміщенням та земельною ділянкою.
В обґрунтування позову зазначає, що є власником 11/48 частин житлового будинку з господарськими будівлями по проїзду Луговому, АДРЕСА_1 /48 частин є відповідачі по справі - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які право власності на нерухоме майно не оформили належним чином.
Звернулась до відповідачів про справі з листами щодо досудового врегулювання спору, просила сплатити за належну їй частку грошову компенсацію, іншим варіантом прохала надати їй доступ до житлового помешкання та вирішити питання співвласниками щодо встановлення належного їй у користування помешкання у житловому будинку та земельної ділянки.
В заяві про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 відповідно до яких остання просила стягнути всі понесені судові витрати з ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року по вказаній справі відкрито провадження. Встановлено загальний порядок розгляду справи.
28 березня 2019 року відповідачем ОСОБА_3 , який є одночасно представником відповідача ОСОБА_5 подано відзив на позов. Зазначає, що необхідно врахувати обставини зокрема те, що позивач та відповідач ОСОБА_3 , мають рівні частки у спадщині по 11/48, а також Ушакова 1/8 частку. Оскільки на розгляду у суді перебуває цивільна справа щодо поділу спадкового майна, то позов ОСОБА_1 є передчасним. Висновок експерта Шлапак С.Л. не вирішує спору між спадкоємцями та позбавляє відповідачів можливості реалізувати свої права співвласників. Не підтверджено статус земельної ділянки відносно якого судом повинно бути вирішено питання про встановлення порядку користування. Вимогу щодо стягнення лише з ОСОБА_5 судових витрат вважає такою, що не ґрунтується на вимогах законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою від 28.03.2019 року відмовлено відповідачу ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою від 05.06 2019 відмовлено відповідачу ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.
Ухвалою від 13.06 2019 відмовлено відповідачу ОСОБА_3 у визначення судової будівельно технічної експертизи
18 червня 2019 суду надано висновок будівельно -технічного та земельно технічного дослідження з відповідними варіантами встановлення прядку користування житлового будинку та земельної ділянки.
Ухвалою суду від 18.06.2019 закрито підготовче провадження
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Горбенко Т.В. позовні вимоги підтримують, просять задовольнити, з підстав, що зазначені у позові та заяві щодо збільшення позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат Бокатюк Ю.В. відзив підтримують . Відповідач ОСОБА_3 наполягав на тому, що позов є передчасним, оскільки судом у судовому рішенні не буде враховано частки інших співласників. Вважав, за можливе встановити порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою за варіантом запропонованим спеціалістом ОСОБА_8 з врахуванням 3 житлових кімнат. Вважав, що власником будинку є ОСОБА_5
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також представник третьої особи управління Держгеокадастру у м Кременчуці у судове засідання не з`явились. Про дату розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, їх представників, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 є власником 11/48 житлового будинку з господарськими будівлями по проїзду Луговому АДРЕСА_2 та у користуванні співласників фактично перебуває земельна ділянка для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями у розмірі 1098 кв.м.
Інші 37/48 частин вказаного будинковолодіння, на підставі ст.. 1268 ЦК України, належать відповідачам ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності на яку не оформлено.
На даний час між співвласниками житлового будинку ОСОБА_1 та з іншої сторони ОСОБА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з іншої не досягнуто згоди щодо певного порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями. Відповідачі чинять перешкоди позивачу у володінні житлом.
Встановлення конкретного порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями та також земельною ділянкою, виділеною для його обслуговування позбавляє позивача можливості належним чином реалізувати права власника.
Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
За положеннями ч.1 ч. 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
За правилом ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Частина четверта ст. 120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди.
За змістом ст. 88 ЗК України та п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" співвласники жилого будинку мають право звертатись до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований належний їм жилий будинок, виходячи з розміру їхніх часток у спільній власності на будинок.
Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).
Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).
Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятними. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
У відповідності до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно п.14 постанови № 20 від 22.12.1995 року Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику по справах за позовами про захист права приватної власності» можливо встановлення порядку користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов та п.6 Постанови №7 від 04 жовтня 1991 року « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у цьому разі окремі підсобні приміщення ( кухня, коридор, тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.
Зі технічного паспорту виготовленого КП «Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації» за замовленням ОСОБА_5 від 12.05.2016 року житловий будинок садибного типу по проїзду ОСОБА_9 складається з чотирьох житлових кімнат площею відповідно 11, 5 кв.м АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 , 4 кв АДРЕСА_5 м, 6, 7 кв. м та 10, 1 кв.м. коридору 2 5 квм., кухні 15 , 2 кв.м., передпокою 5 9 кв.м.
Також у технічний документації відображено щодо користування земельною ділянкою площею 1098 кв.м. для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно). Майно може належать особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
За положенням ч 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
За ч. 1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.
При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.
Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.
Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, відповідачі Ушакови не позбавлені можливості після вирішення справи за їх позовом про визнання права власності на спадкове майно вирішити щодо порядку користування житловим будинком у відповідності до часток визначених судом, суд виділяє в користування позивачк спору в натурі частки, відповідно до розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.02.2016 року № 6-1500 цс 15.
Відповідно до висновку № 10/4-18 від 12.11.2018 року експертом Шлапак ОСОБА_10 .Л. запропоновано встановити порядок користування спірним приміщенням без необхідності окремого переобладнання. Позивачем запропоновано певний порядок користування, з врахуванням висновку експерта, з яким погоджується і суд в частині запропонованого порядку користування. незважаючи на неврахування експертом кількості спадкоємців 4 замість 3, враховуючи надання відповідачам по справі спірних приміщень у спільне користування, оскільки частки у нерухомості не визначені.
Допитана у судовому засіданні експерт ОСОБА_11 пояснила суду, що враховуючи наявний конфлікт між позивачем та відповідачами, огляд помешкання проводився за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за відсутність ОСОБА_1 Саме відповідачі повідомили її про кількість співвласників, надали технічну документацію та повідомили щодо порядку, який склався щодо користування спірним помешканням те земельною ділянкою. Нею враховано те, що для визначення порядку користування житловим будинком з врахуванням частки Цибіної 11/48, а частки Ушакових 37/48 у запропонованому нею варіанті переобладнань співвласникам проводити не треба та виходячи із кількості житлових кімнат -4, складу приміщень та з найменшим відступом від визначеної частки ОСОБА_1 11/48 надано можливий варіант встановлення порядку користування.
Обираючи варіант встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими будівлями по проїзду Луговому, АДРЕСА_2 та земельною ділянкою, суд вважає, що найбільш доцільним та правильним є варіант запропонований експертом ОСОБА_11 , оскільки цей варіант є найбільш справедливий, оптимальний та збалансований по відношенню до прав та інтересів кожного із сторін у справі. За цим варіантом врахована частка у майні позивача, позиція відповідачів та правовий статус майна відповідачів, при цьому права землекористувачів також не порушені.
Враховуючи те, між позивачем та відповідачами склалися вкрай негативні відносини, відповідачі не погоджуються на будь який варіант мирного врегулювання, а тому суд вважає, що встановлення порядку користування запропонованого експертом ОСОБА_8 є неприйнятним, оскільки за цими варіантом за наявності 4 житлових кімнат, між 4 користувачами розподіляється 3 житлові кімнати, більшість житлової площі виділяється у спільне користування позивача та відповідачів.
Позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (газопостачання, водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.
Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи 10/4-18 ставиться питання щодо сплати грошової компенсації з врахуванням зміни частки співвласника натомість позовними вимогами / встановлення порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, тому позов підлягає до часткового задоволення оскільки судом не вирішується питання про реальний поділ будинковолодіння, в цій частині позов є передчасний, враховуючи також і розгляд судом цивільної справи ОСОБА_3 про визнання право власності на спадкове майно.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1409, 60 грн. підлягають розподілу у відповідності до вимог 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з кожного із відповідачів.
В частині вирішення спору про стягнення із відповідачів витрат ов"язаних із залученнням спеціаліста на суму 1200 грн. витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 3200 грн. суд прийшов таких висновків.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Документальне підтвердження витрат на правову допомогу, такий розмір є співмірним позовним вимогам, а також враховуючи відсутність клопотань про їх зменшення, вказана обставина є підставою для задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Витрати, пов"Язані із залученням спеціаліста шлапак у сумі 5200 грн відповідаютьть вимогам ст. 133 ЦПК України є судовоими витратами щодо яких позивачем заявлено у відповідності до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та підлягають розподілу.
Керуючись ст. ст. 4-5,10-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 319,321,355,356,358, ЦК України, ст. 95, 103 ЗК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Управління Держгеокадастру у м.Кременчуці Полтавської області про встановлення порядку користування житловим будинком з господарськими приміщеннями та земельною ділянкою задовольнити частково.
Встановити порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями по проїзду Луговому, 8 АДРЕСА_2 , у відповідності до висновку експерта №10/4-18 від 12.11.2018 року,виділивши у користування:
ОСОБА_1 на належні на праві власності 11/48 частин житлового будинку кімнату «1-3» площею 11,5 кв.м. (на плані зазначено синім кольором).
Всього площею 17,31 кв.м. (11,5+(23,6x11,5/46,7), що на 1,2 кв.м. (17,31-16,11) більше, ніж припадає на належні ОСОБА_1 11/48 частин житлового будинку літ. «А,а,а2» в домоволодіння по проїзду Луговому АДРЕСА_2 .
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 37/48 частин у спільному користуванні житлового будинку літ. «А,а,а2» виділити кімнати «1-4» площею 18,4 кв.м., «1-5» площею 6,7 кв.м., «1-6» площею 10,1 кв.м. (на плані зазначено зеленим кольором).
Всього площею 52,99 кв.м. (35,2 +(23,6x35,2/46,7), що на 1,2 кв.м. (54,19-52,99) менше, ніж припадає на 37/48 частин житлового будинку літ. «А,а,а2» в домоволодіння по проїзду Луговому, АДРЕСА_6 . АДРЕСА_2 .
Коридор «1-1» площею 2,5 кв.м., кухню «1-2» площею 15,2 кв.м., передпокій «1-7» площею 5,9 кв.м., загальною площею 23,6 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників (на плані зазначено червоним кольором).
Користування господарськими будівлями встановити по запропонованому другому варіанту висновку експерта №10/4-18 від 12.11.2018 року, а саме:
ОСОБА_1 на належні на праві власності 11/48 часток в спільній частковій власності на домоволодіння по проїзду Луговому, буд. 8 виділити:
-1/3 погреба літ. «ап»
-1/3 ями вигрібної «II»
-1/3 колонки літ. «к»
-1/3 огорожі №1
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на 37/48 часток у спільне користування в спільній частковій власності на домоволодіння по проїзду ОСОБА_7 , буд. 8 виділити в користування:
-2/3 погреба літ. «ап.»
-літню кухню - сарай літ. «В»,
-сарай (тимчасовий) літ. д»
-вбиральню - душ літ. «И»
-сарай (тимчасовий) літ. «И»
-2/3 ями вигрібної «II»
* 2/3 колонки літ. «к»
-2/3 огорожі №1
-ворота з хвірткою №2
Порядок користування земельною ділянкою встановити по запропонованому II варіанту порядку користування земельною ділянкою у відповідності до висновку експерта №10/4-18 від 12.11.2018 року, згідно до якого виділити у користування ОСОБА_1 у відповідності з ідеальною часткою в спільній частковій власності - 11/48, земельну ділянку площею 252 кв.м. (232+20), в тому числі 20 кв. м. в спільному користуванні.
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у відповідності з об`єднанню ідеальною часткою в спільній частковій власності - 37/48, виділити в користування земельну ділянку площею 846 кв.м. (806+40), в тому числі 40 кв.м. (20+20) в спільному користуванні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_5 , рнокпп НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , судові витрати в сумі 2603,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , судові витрати в сумі 2603,20 грн.
Судові витрати в сумі 2603,20 грн віднести на рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк