Справа № 214/2281/16-ц
2/214/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

за участю:

представника позивача Глазунової А.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кірюшкіна В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, який згодом уточнив та згідно уточнених позовних вимог просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №2124 від 07.07.2005 року у розмірі 421 296 грн. 77 коп., а також судові витрати у розмірі 7418 грн. 97 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. 07.07.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі Інгулецького відділення №7857, та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2124 про надання кредиту в розмірі 80000 грн. зі сплатою 25% річних, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 07.07.2010 року. Кредит надавався на придбання транспортного засобу. Також, між ВАТ «Державний ощадний банк України», в особі Інгулецького відділення №7857, та ОСОБА_1 20.12.2005 року була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору №2124 від 07.07.2005 року про відстрочку погашення платежів по кредиту без зміни кінцевого строку погашення кредиту, визначеного кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №2124 від 07.07.2005 року між банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №1 від 11.07.2005 року та ОСОБА_3 - Договір поруки №2 від 11.07.2005 року, згідно яких останні виступили як солідарні поручителі за кредитним договором. Однак ОСОБА_1 своїх обов`язків по своєчасному погашенню кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконував, у результаті чого станом на 04.03.2016 року утворилась вказана вище сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідачів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник, у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на висновок проведеної почеркознавчої експертизи.

Крім того, представником відповідача Стефанишина Я.С ОСОБА_4 надано до суду заперечення проти позовної заяви, в яких останній просить відмовити у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_1 не підписував кредитний договорі, на підставі якого ґрунтуються позовні вимоги позивача, до банку за отриманням кредиту не звертався, кредитні кошти не отримував.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен окремо, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв до суду не надали.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, 07.07.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач (а.с.24-32), та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №2124, відповідно до якого відповідачеві надано кредит на споживчі цілі в сумі 80000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 25% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором. Кредит надано на 60 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 07.07.2010 року (а.с.14-15).

20.12.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 була укладена Додаткова угода №1 до кредитного договору №2124 від 07.07.2005 року про відстрочку погашення платежів по кредиту без зміни кінцевого строку погашення кредиту, визначеного кредитним договором (а.с.16).

Разом з тим, 11.07.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачами були укладені наступні договори: з ОСОБА_2 Договір поруки №1, з ОСОБА_3 Договір поруки №2, за якими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поручились перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань за Кредитним договором №2124 від 07.07.2005 року (а.с.17-18,19-20).

У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов`язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_1 у порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 04.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 421296 грн. 77 коп., яка складається з наступного: 44289 грн. 45 коп. прострочена заборгованість за процентами; 166593 грн. 91 коп. пеня за порушення зобов`язань по поверненню основної суми кредиту, своєчасній сплаті за користування кредитом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення; 8970 грн. 65 коп. 3% річних за несвоєчасну сплату процентів; 12626 грн. 63 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 72860 грн. 64 коп. втрати від інфляції за рахунок несвоєчасної сплати процентів; 115955 грн. 49 коп. втрати від інфляції за рахунок несвоєчасного погашення основного боргу (а.с.6-9).

Банком на адресу ОСОБА_1 надсилались вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами, які були залишені ним поза увагою (а.с.21,22,23).

У відповідності до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Окрім того, у відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Однак, згідно висновку експерта №909-19 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 05.04.2019 року, шість підписів від імені ОСОБА_1 у Кредитному договорі №2124 від 07.07.2005 року, підпис від імені ОСОБА_1 в заяві про надання кредиту б/н від 15.06.2005 року, а також п`ять підписів від імені ОСОБА_1 на сторінках Договору поруки №2 від 17.07.2005 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.34-48), що вказує на безпідставність пред`явлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 , а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

Крім того, відповідно до умов Договорів поруки, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за Кредитним договором (п. 1.1).

Оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_1 не є боржником за Кредитним договором №2124 від 07.07.2005 року, відтак відсутній обов`язок відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як поручителів, нести солідарну відповідальність за невиконання боржником обов`язків, передбачених кредитним договором.

Таким чином, у задоволенні вимог до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також належить відмовити.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір суд залишає за позивачем, та вважає за можливе стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із розглядом справи (ч. 3 ст. 133 ЦПК України), а саме: витрати з оплати проведеної судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 4566 грн. 82 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн. (а.с.69,70).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 554, 610, 623, 1050, 1054ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Госпітальна, 12Г), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати з оплати судово-почеркознавчої експертизи у розмірі 4566 грн. 82 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.

Повний текст рішення виготовлено 19 липня 2019 року.