ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Провадження №2-п/756/72/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Шпак І.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Білого Я.В.,

представника позивача Картавенка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а при постановленні вказаного рішення, судом було досліджено не всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а тому дане рішення є передчасним та підлягає скасуванню. Вказував на те, при ухваленні рішення судом не було враховано те, що фактично між сторонами не було укладено кредитного договору, докази, якими обґрунтовувалися позовні вимоги є сумнівними, до відповідача застосовано декілька видів відповідальності за одне і те саме порушення, та на момент розгляду справи, сплив строк позовної давності до майнових вимог.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог заяви та вказував на те, що відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, сам не повідомив банк про зміну свого постійного місця проживання, що призвело до неможливості вручення йому судової кореспонденції, договір між сторонами було укладено та він ними виконувався до моменту припинення виконання зобов`язань відповідачем. Крім того зауважив, що відповідачем не надано жодного доказу, який би міг бути врахований судом під час ухвалення заочного рішення, що дало б змогу прийти до іншого висновку. Розмір заборгованості, який стягнутий заочним рішенням суду, в повній мірі відповідає встановленим судом обставинам, тому заява відповідача не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення учасників, суд приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.02.2017 позовні вимоги були задоволені, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Як на підстави для скасування заочного рішення, відповідач посилався, зокрема, на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд не мав підстав для ухвалення заочного рішення.

Матеріали справи свідчать про те, відповідач жодного разу не отримував судову кореспонденцію, яка поверталася на адресу суду «за закінченням встановленого строку зберігання» хоча вона направлялася за його зареєстрованим місцем проживання.

В судовому засіданні відповідач пояснив, що він хоча і зареєстрований за адресою, на яку направлялася судова кореспонденція, однак він постійно проживає за іншою, а саме: АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу його зареєстрованого місяця проживання, судової кореспонденції, однак вона не була вручена, оскільки відповідач по ній не проживає.

Щодо наявності доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, та які не були предметом судового розгляду.

З поданої відповідачем заяви убачається, що суд, ухвалюючи заочне рішення не врахував, що фактично між сторонами не було укладено кредитного договору, докази, якими обґрунтовувалися позовні вимоги є сумнівними, до відповідача застосовано декілька видів відповідальності за одне і те саме порушення, та на момент розгляду справи, сплив строк позовної давності до майнових вимог.

Разом із цим, вказані посилання зводяться до переоцінки доказів, які були предметом судового дослідження і їм була надана відповідна правова оцінка. Фактично, подана відповідачем заява носить характер апеляційної скарги і містить незгоду з ухваленим рішенням, що не може свідчити про наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 287 ЦПК України визначено, що у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Жодних доказів, які б могли свідчити про передчасність рішення суду, матеріали справи не містять та стороною відповідача надані не були, що з урахуванням вищенаведеного свідчить про безпідставність поданої заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.259, 285, 287, 288 ЦПК України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 26.06.2019

Суддя: О.В.Диба