Справа № 481/1770/18
Провадж.№ 2/481/22/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.

за участю секретаря судового засідання Філіпської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного нажитого майна, -

з участю сторін: позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Данилюк Н.В., відповідача ОСОБА_2 , його представника адвоката Гусака О.М.,

встановив:

позивач звернулася до суду із позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 13 листопада 1999 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 105 та поділити спільне сумісне майно.

В обґрунтування позовної вимоги про розірвання шлюбу позивач покликається на те, що 13 листопада 1999 року вона разом з відповідачем, уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №105. Від спільного проживання у шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. У зв`язку з цим їхня сім`я розпалася та існує формально, примирення між ними неможливе. За таких обставин, вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим, воно буде суперечити їхнім інтересам. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена звернутись до суду із даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у сдуоовму засіданні позовні вимоги в частині розрівання шлюбу підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги в частині розірвання шлюбу визнали та проти їх задоволення не заперечили.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з`ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов у частині позовної вимоги про розірвання шлюбу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13 листопада 1999 року, який зареєстровано у відділ державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис №105.

Згідно з ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, а тому позовні вимоги позивача у частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають до задоволення, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_6 ».

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.110,112 СК України,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного нажитого майна, у частині позовної вимоги про розірвання шлюбу, задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 13 листопада 1999 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №105.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, набуте у шлюбі « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя І.І. Ціпивко