Справа № 357/107/17
У Х В А Л А

17 липня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сінчук О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи : головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Михайленко Оксана Володимирівна, начальник Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, ОСОБА_2 Вадим ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою на дії державного виконавця Білоцеріквського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, мотивуючи тим, що на виконанні в Білоцеріквському міському відділі ДВС ГТУЮ в Київській області перебуває виконавче провадження №54509261 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/357/985/17 від 27.06.2017 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості за розпискою від 23.12.2015 року в сумі 7 000 дол.США, що еквівалентно 186 690 грн. та судові витрати в сумі 4 652,2 грн. 17.08.2017 р. державним виконавецем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Кучерук К.А. було винесено постанову від 17.08.2017 р. ВП № 54509261 про арешт рухомого та нерухомого майна боржника. Згідно відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1 / 3 частка квартири АДРЕСА_1 . Скаржник зазначив, що матеріали виконавчого провадження на даний час перебувають у головного державного виконавця відділу Михайленко О.В., якою не дотримуються строки прийняття рішень та вчинення виконавчих дій, досі не вживаються всі необхідні заходи щодо опису та реалізації' належного боржнику майна 1/3 частини вказаної квартири. Крім того, скаржник зазначає, що начальником Білоцерківського міськвідділу ДВС не надаються відповіді на скарги його представника. В зв`язку з наведеним, скаржник просив суд визнати дії державного виконавця щодо не проведення заходів опису нерухомого майна та непроведення заходів примусової реалізації 1 / 3 частки квартири АДРЕСА_1 та не передання арештованого майна на реалізацію до відповідного структурного підрозділу ГУЮ у Київській області для проведення електронних торгів - неправомірними та зобов`язати Білоцерківський міський відділ ДВС ГТУЮ у Київській області провести заходи з опису та примусової реалізації 1 / 3 частки квартири АДРЕСА_1 , передати арештоване майно на реалізацію до відповідного структурного підрозділу ГУЮ у Київській області для проведення електронних торгів; визнати неправомірною бездіяльність начальника Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, яка полягає в: не розгляді та ненаданні відповіді про результати розгляду заяви від 10.04.2018 р., скарги від 24.05.2018 р., скарги від 14.12.2018 р.; нездійснення контролю за виконавчим провадженням ВП № 54509261.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги.

Державний виконавець Білоцеріквського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області Михайленко О.В. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала письмові заперечення на скаргу.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника скаржника по даній справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Встановлено, що на виконанні в Білоцерківському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 54509261 з виконання виконавчого листа № 2/357/985/17 від 27.06.2017 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики.

17 серпня 2017 р. Державним виконавецем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кучерук Катериною Анатоліївною винесено постанову від 17.08.2017 р. ВП № 54509261 про арешт рухомого та нерухомого майна боржника.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Представник скаржника зазначає, що згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 . Та бездіяльність державного виконавця полягає в тому, що не вчиняються дії по реалізації майна боржника. 24.04.2019 р. представник стягувача в Білоцерківському міському відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області, ознайомившись з матеріалами ВП № 54509261 виявив, що в матеріалах відсутні документи, що підтверджують опис арештованого майна, а також документи, що підтверджують заходи примусової реалізації арештованого майна. В усній формі державний виконавець повідомив представнику стягувану, що відсутні підстави описувати та здійснювати примусову реалізацію арештованого майна, тому, що, фактично, у боржника не має майна, ОСОБА_4 відчужив (подарував) свою частку в квартирі. В зв`язку з наведеним, представник скаржника неодноразово подавав скарги до ДВС, запити, але відповіді не отримував.

З письмових заперечень державного виконавця вбачається, що провести опис з подальшою передачею на реалізацію нерухомого майна (1/3 частки квартири АДРЕСА_3 ) не має можливості, оскільки вся квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 на підставі : договору дарування 1/3частки квартири; свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_4 ; свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.01.2019року. До зазначеного державним виконавцем надано копію договору дарування, за яким ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . А також, надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_5 набула у власність частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 1/3частки квартири, свідоцтва про право власності на 1/3 частину квартири, свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину зазначеної квартири.

Представник скаржника не погодився з наданим запереченням, вказавши, що боржник ОСОБА_4 не мав права і законної можливості відчужити свою частку квартири, яка була і залишається під арештом.

Однак, не є предметом судового розгляду по даній справі неправомірність відчуження боржником свого майна, чи неправомірність реєстрації обтяженого майна за ОСОБА_5 . З наданої суду Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 20.07.2016 року ОСОБА_4 відчужив свою 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , а тому у державного виконавця не має підстав провести опис з подальшою передачею на реалізацію вказаної частини квартири. В даному випадку, не вчинення державним виконавцем опису та дій по реалізації майна не є бездіяльністю.

Суд бере до уваги, що скаржником не зазначено інших фактів бездіяльності чи неправомірних дій державного виконавця. Крім того, представник скаржника в судовому засіданні зазначив, що державний виконавець провела всі необхідні заходи по виявленню майна та доходів боржника, направляла подання про обмеження у виїзді за кордон боржника. Також, не знайшов підтвердження факт залишення без відповідей заяви, звернення представника скаржника до начальника Білоцерківського міського відділу ДВС, оскільки державним виконавцем направлено суду копії листів від 17.04.2018р. № 26230, від 03.06.2018р. № 38132, від 1912.2018 р. № 85087.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд прийшов до висновку, що державний виконавець, вживаючи заходи примусового виконання рішення суду діяла в межах та в спосіб передбачений законом, а тому відсутні підстави визнавати її бездіяльність чи визнавати неправомірність дій.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.447-451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи : головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Михайленко Оксана Володимирівна, начальник Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, ОСОБА_2 Вадим ОСОБА_3 на бездіяльність головного державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення даної ухвали.

СуддяО. Я. Ярмола