15 липня 2019 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді Якуші Н.В.
при секретарі судових засідань - Коваль А.О.
представника позивача - Золотухіної І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду міста Харкова у порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
У травні 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача із вимогою про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що 07.09.1989 року вказана квартира була одержана ОСОБА_4 у користування. Разом із наймачем у вказану квартиру вселились члени її сім`ї - ОСОБА_5 (чоловік) та ОСОБА_3 (син), відповідач по справі. 18.04.2000 року за вказаною адресою була зареєстрована і позивач по справі. Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . На теперішній час у квартирі зареєстровані дві особи: ОСОБА_2 , позивач по справі та ОСОБА_5 , відповідач по справі.
Вказувала, що відповідач з 2010 року по теперішній час є лише зареєстрованим у квартирі, але не мешкає, що призводить до нарахування до сплати надмірних комунальних послуг та інших незручностей, пов`язаних із користуванням майном. При цьому зазначила, що ніяких перешкод для його користування вказаною квартирою вона не чинила.
На підстав норм Житлового кодексу УРСР просила суд задовольнити її позовні вимоги.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась, була повідомлена про місце і час розгляду справи належним чино, її представник за ордером про надання правової допомоги серії ЛГ№006329 від 17.05.2019 року Золотухіна І.В. позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце судового засідання був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку по місцю реєстрації .
Представник третьої особи Департаменту реєстрації Харківської міської ради - Погорєлова Л.Г., яка діє на підставі довіреності від 02.01.2019 року №34/0/277-18 надала через канцелярію суду пояснення по справі, в яких зазначила, що просить розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права без участі представника третьої особи, у разі звернення позивача до органу реєстрації із рішенням суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посадовим особам
Департаменту реєстрації Харківської міської ради буде надано достатньо підстав для прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання відповідача.
За таких обставин,відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності відповідача та ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивач не заперечувала.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показала, що мешкає за адресою АДРЕСА_2 з 2015 року, знайома з позивачем по справі, відповідача ніколи не бачила, зазначила, що він за адресою позивача не мешкає.
Свідок ОСОБА_8 суду показав, що мешкає у будинку АДРЕСА_3 з 2015 року. Вказав, що у 2014 році придбав цю квартиру та через життєві обставини, а саме пожар у квартирі, неодноразово звертався до ОСОБА_5 та його дружини за допомогою. Також зазначив, що у час, коли у будинку намагались запровадити ОСМД, він діяв як його майбутній засновник та вивчав питання мешканців будинку. У той час (у 2015 році ) та по тепер він жодного разу не бачив ОСОБА_3 , останній у квартирі позивача не мешкає.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що мешкає у сусідньому під`їзді з позивачем, а саме у квартирі АДРЕСА_4 . Вказала, що знайома з позивачем та її матір`ю з 2013 року. За цей період вона ніколи не бачила ОСОБА_3 у квартирі позивача.
Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, суд позов задовольняє з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідач по справі є сином наймача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач по справі є донькою ОСОБА_5 , який був чоловікомнаймача та який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки позивач та відповідач за життя наймача постійно проживали разом з нею у вищезазначеному жилому приміщення, то відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу Української РСР вони набули всі права та обов`язки наймача, згідно яких члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язання, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до статті 106 ЖК України вони мають право бути наймачами, тому як у раз смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, право вимагати визначення його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача, належить будь-якому членові сім`ї наймача.
Так, у ході судового розгляду було встановлено, що позивач зареєстрована та мешкає у неприватизованій квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 23.04.2019 року (а.с.8).
Так як позивач являлася членом сім`ї наймача - ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відповідно до статті 106 ЖК України, вона має право бути наймачем вказаної квартири, оскільки в разі смерті наймача або втрати ним права на житлове приміщення, вона має право вимагати визначення її наймачем, за раніше укладеним договором найму жилого приміщення, замість попереднього наймача.
Разом з тим, з цієї ж довідки та копії по квартирної картки судом вбачається, що відповідач був зареєстрований за зазначеною в позовній заяві адресою з 20.10.1999 року та значиться по теперішній час. (а.с.8-9).
Згідно акту з місця проживання від 10.05.2019 року за підписами сусідів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , вбачається , що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01.01.2010 року по теперішній час (а.с.10), оплату за комунальні послуги відповідач не здійснює, що підтверджується копіями квитанціями, наданими представнинком позивача.
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.
За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
При розгляді справи судом не була встановлена жодна поважна обставина відсутності відповідача за місцем його реєстрації.
Враховуючи, що відповідач тривалий час, а саме з 2010 року за місцем реєстрації не проживає без поважних причин та приймаючи до уваги, що перешкод в користуванні житлом відповідачу не чинилося, останній дійсно добровільно залишив спірне житло, комунальні платежі не сплачував, майно та речі відповідача у квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало, відтак його слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розгляду цивільної справи.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 11, 81, 259, 261, 263-265, 273 280-284 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;
Представник позивача - адвокат Золотухіна Ілона Валеріївна, адреса для листування: АДРЕСА_7 ;
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Дата виготовлення повного тексту судового рішення - 15 липня 2019 року.
Суддя Н.В. Якуша