Номер провадження: 22-ц/813/1542/19
Номер справи місцевого суду: 509/2654/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який в подальшому, уточнив та збільшив, та згідно останньої редакції від 22.03.2018 р. просив скасувати реєстраційний запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2016 р., та визнати за ОСОБА_2 :

- право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 46,1 кв.м, житловою 18,8 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- право особистої приватної власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI (номер кузову НОМЕР_1 ), 2002 року випуску, д/н НОМЕР_2 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 та визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.12.2012 д/з НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_1 автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 , визнавши за ним право особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 .

В обгрунтування позову, позивач зазначав, що все вищевказане нерухоме та рухоме майно, хоча і було придбано в період шлюбу з відповідачкою, проте за особисті кошти ОСОБА_2 та кошти його батьків, які були отримані від продажу їхнього особистого нерухомого і рухомого майна.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Скасовано реєстраційний запис, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, номер запису про право власності : 156757874 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2016 р.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 46,1 кв.м, житловою 18,8 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI (номер кузову НОМЕР_1 ), 2002 року випуску, д/н НОМЕР_2 .

Скасовано державну реєстрацію права власності на автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 та визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.12.2012 д/з НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

Витребувано у ОСОБА_1 автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 ;

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 .

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року в частині скасування реєстраційного запису, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, номер запису про право власності: 156757874 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2016 року; визнання за ОСОБА_2 : право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації права власності на автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_1 та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 , Серії НОМЕР_5 дата реєстрації 15.12.2012 року, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ; витребування у ОСОБА_1 автомобіля марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 ; визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 та постановити нове рішення, яким:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та право особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 ,

посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується і в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи та у випадках встановлених ч. 3 цієї статті.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Задовольняючи позов в частині скасування реєстраційного запису, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, номер запису про право власності: 156757874 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2016 року; визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування державної реєстрації права власності на автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.12.2012 д/з НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ; витребування у ОСОБА_1 автомобілю марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 ; визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , суд першої інстанції виходив з того, що вказане майно - квартира та автомобіль, придбано хоча і у шлюбі, однак за особисті кошти позивача, заробленими ним самостійно та отриманими від його батьків, які мали фінансову можливість надавати певні грошові кошти для придбання спірного рухомого та нерухомого майна, а тому є особистою приватною власністю позивача.

Судом встановлено, що:

-12 серпня 2011 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації РАЦС Одеського управління юстиції, актовий запис № 673 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 ), в якому у сторін народилася донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і який був розірваний рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 травня 2017 року яке набрало законної сили (т.1 а. с. 10-12);

- в період шлюбу сторін, з 12 серпня 2011 року по 18 травня 2017 року було придбано наступне рухоме та нерухоме майно:

1)15.12.2012 року - автомобіль HONDA CIVIC, 2008 року № кузову НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , дата реєстрації 15.12.2012 року, д/з НОМЕР_4 за 8 000 дол. США, зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 ;

2) на підставі договору №1/632-5/5 про пайову участь в будівництві об`єкта нерухомого майна від 02 червня 2014 року, квартира, загальною площею 77,3 м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , вартість якої становила 832 657,32 грн., що в еквіваленті складає 70 089 доларів США;

3) на підставі договору № 2-2-1/15 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 листопада 2013 року - квартира в багатоповерховому житловому будинку, загальною площею 39,05 м. кв., за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована на ім`я позивача ОСОБА_2 , загальна сума договору складає 268 266,86 грн., що в еквіваленті становить 32 645,80 доларів США;

4) 09.03.2013 року автомобіль марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI (номер кузову НОМЕР_1 ), зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 ;

Перевірка правильності висновків суду першої інстанції здійснюється виключно в межах апеляційної скарги, відповідно до якої оскаржено рішення суду першої інстанції в частині:

- квартири, загальною площею 77,3 м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - автомобілю HONDA CIVIC, 2008 року № кузову НОМЕР_3 свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , дата реєстрації 15.12.2012 року, д/з НОМЕР_4 за 8 000 доларів США, зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

Висновки суду в частині використання позивачем коштів від продажу 09.10.2010 року квартири АДРЕСА_3 , яка нелажала йому до реєстрації шлюбу, на купівлю під час шлюбу квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору № 2-2-1/15 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 21 листопада 2013 року з доданням квитанцій до прибуткового касового ордеру в межах оплати за договором № 2-2-1/15 від 21.11.2013 року та про придбання під час шлюбу автомобіля марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI за рахунок грошових коштів батька позивача переданих синові після продажу у 2013 році автомобілю KIA CERATO приблизно за 12 000 доларів США та за рахунок іншої грошової допомоги, яку батько позивача мав можливість надавати, оскільки має власний стабільний дохід від бізнесу, стосуються рішення районного суду щодо майна, яке не є предметом апеляційного дослідження.

Що стосується висновків суду про те, що:

- автомобіль HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 , в подальшому зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 придбав позивач ОСОБА_2 у грудні 2012 року за особисті кошти, отримані від продажу 22.04.2011 року свого а/м марки «Chevrolet Aveo» у розмірі 8500 доларів США ОСОБА_8 , отримавши від останнього 8500 дол. США, що підтверджується відповідною розпискою від 22.04.2011 року, з яких частина коштів була витрачена на різні потреби і в подальшому, отримана від батька позивача ОСОБА_2 (. (а.с. 117 т. 1);

- квартира загальною площею 77, 3 м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , придбана під час шлюбу сторін на підставі договору №1/632-5/5 про пайову участь в будівництві об`єкта нерухомого майна від 02 червня 2014 року вартістю 832 657,32 грн., що в еквіваленті складає 70 089 доларів США, яка зареєстрована на ім`я відповідачки ОСОБА_1 придбані за особисті кошти позивача, заробленими ним самостійно та отриманими від його батьків, які мали фінансову можливість надавати певні грошові кошти для придбання спірного рухомого та нерухомого майна, а тому є особистою приватною власністю позивача, то судова колегія виходить з такого.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначав, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

За загальним правилом застосування презумпції згідно з ст. 60 СК України майно, одержане одним з подружжя як набувачем за договором купівлі-продажу, що укладений під час спільного проживання набувача у зареєстрованому шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той з подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести ті обставини, які її спростовують. Зокрема, за ч. 3 ст. 61 СК України - довести, що майно придбавалося за власні кошти, або хоча і за сімейні, проте справжньою метою укладення договору купівлі-продажу були не інтереси сім`ї, а власні, особисті інтереси одного з подружжя, не пов`язані з сімейними.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17.

Положеннями ст. 57 СК України визначено підстави визнання особистою приватною власністю дружини та чоловіка, а саме:1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду". 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Фактично спростування презумпції спільної сумісної власності та доказування, що квартира загальною площею 77,3 м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіль HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 є особистою приватною власністю позивача засновано на показаннях допитаних в якості свідків батьків та сестри позивача, які показали, що грошові кошти надавалися позивачу його батьками, які мають таку фінансову спроможність, пославшись на доходи від бізнесу та гроші від продажу батьком позивача свого майна.

Проте продаж автомобіля «Chevrolet Aveo» ОСОБА_8 і отримання від останнього 8 500 доларів США, про що показав батько позивача, відбулися у квітні 2011 року, в той час, як купівля спірного автомобіля HONDA модель: CIVIС відбулася у грудні 2012 року (більше ніж через 1,5 року).

Належних, допустимих і достатніх доказів, що саме ці гроші були використані на купівлю спірного автомобіля і не були до грудня 2012 року витрачені на інші потреби, до суду не надано.

Крім того, позивач обгрунтовував також купівлю спірного автомобіля тим, що його батько продав у 2012 році належний йому трактор за 6 000 доларів США.

Вказану інформацію суд першої інстанції від Головного управління держспоживслужби в Одеській області не витребував і обґрунтування наведені позивачем в цій частині не перевірив.

Згідно з витребуваної апеляційним судом за клопотанням апелянта, інформації з Головного управління держспоживслужби в Одеській області вбачається, що за період з травня 2011 року і до травня 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 реєстрації та зняття з обліку сільськогосподарської техніки не проводилося (т.2 а. с. 145).

Будь-яких належних, допустимих і достатніх доказів придбання спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобілю HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску за особисті кошти позивача та не в інтересах сім`ї, до суду не надано, в той час, як вказане майно було зареєстровано на праві власності саме за відповідачкою.

Фактично єдине, на чому заснований висновок районного суду про спростування презумпції спільної сумісної власності на майно, придбане під час шлюбу між сторонами та про те, що придбане під час шлюбу майно є особистою приватною власністю позивача - це показання свідків, допитаних за ініціативою останнього, які є батьками та сестрою позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 78 та ст. ст. 79. 80 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст.. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуюючи наведене, у суду першої інстанції не було підстав вважати доведеним спростування позивачем презумпції спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля HONDA модель: CIVIC, 2008 року, придбаних під час шлюбу між сторонами та про те, що придбане майно є особистою приватною власністю позивача.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції в оскарженій частині не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог.

При цьому судова колегія вважає, що немає підстав для задоволення апеляційної скарги в частині визнання майна на праві особистої приватної власності за ОСОБА_1 , оскільки остання не зверталася до суду із зустрічною позовною заявою щодо визнання спірної квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля HONDA модель: CIVIC, 2008 року особистою приватною власністю відповідно до положень ст.57 СК України, і суд з цього приводу рішення не ухвалював.

У відповідності до ст. 141 ч. 13 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що у позові ОСОБА_2 відмовлено повністю, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги та за подання клопотання про витребування доказів в апеляційному суді у розмірі 7 548 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 листопада 2018 року в частині:

- скасування реєстраційного запису, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, номер запису про право власності : 156757874 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2016 року;

- визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасування державної реєстрації права власності на автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.12.2012 д/з НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

- витребування у ОСОБА_1 автомобілю марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 ;

- визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3

- скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про:

- скасування реєстраційного запису, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, номер запису про право власності : 156757874 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.07.2016 року;

- визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на квартиру, загальною площею 77,3 кв.м, житловою 36,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасування державної реєстрації права власності на автомобіль марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 серії НОМЕР_5 , дата реєстрації 15.12.2012 д/з НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 .

- витребування у ОСОБА_1 автомобілю марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 ;

- визнання за ОСОБА_2 права особистої приватної власності на транспортний засіб марки HONDA модель: CIVIC, 2008 року випуску, № кузова НОМЕР_3

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при поданні апеляційної скарги та клопотання про витребування доказів в загальній сумі 7 548 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений: 22.07.2019 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова