РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Кучерук І.Г.

за участю секретаря - Нетяга М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа Хортицький районний у м. Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецька область, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній Україні території, помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 28.06.2019 року. Однак вказане свідоцтво видано органами, що розташовані на території тимчасово непідконтрольній українській владі, є недійсним і не тягнуть ніяких правових наслідків, у зв`язку з чим вона не може в установленому законом порядку зареєструвати факт смерті батька. Встановлення факту смерті їй необхідно для оформлення спадщини, отримання допомоги на поховання, а також для отримання заборгованості по пенсії від Пенсійного фонду. Просить встановити факт смерті батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецької області.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відносності.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п.5 ч.1 ст.293, п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в т.ч., встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Ст.317 ЦПК України встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1).

Такі справи розглядаються судом невідкладно з моменту надходження відповідної заяви (ч.2).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4).

Згідно п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.1-3 ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Ч.1 ст.17 зазначеного Закону України передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

П.5 р.ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою.

Судом встановлено, що заявниця є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 від 24.06.1961 року.

Відповідно до даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Петровським РВД УМВС України в Донецькій області від 15.12.2000 року, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк, Донецької області, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

28.06.2019 року Петровським відділом ЗАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво серії НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, Донецької області, актовий запис про смерть № 552.

Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що батько заявниці ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Донецьк, Донецької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Цей факт підтверджується поясненнями самої заявниці в заяві, копією паспорта ОСОБА_2 , довідкою про смерть від 27.06.2019 року. Доказів, які б спростовували факт смерті ОСОБА_2 суду не надано.

Суд при постановленні рішення не приймає до уваги копію довідки про причину смерті та копію свідоцтва про смерть як допустимі докази на підтвердження факту смерті особи, оскільки вони видані установою, яка розташована на тимчасово окупованій території, і в силу вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створюють ніяких правових наслідків.

Таким чином, зареєструвати смерть ОСОБА_2 у відповідності до вимог діючого на території України законодавства, заявниця не має можливості. В позасудовому порядку встановити факт смерті батька заявниця також не може.

Крім того, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину. Спір про право в даному випадку суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці, суд приходить до висновку про задоволення її заяви повністю.

Керуючись ст.4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265,293,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Донецьк, Донецька область, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: