Запорізький Апеляційний суд
Пр. № 22-ц/807/2057/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Крилової О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-2), в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 18.08.2001 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З грудня 2018 року їхні з відповідачем сімейні стосунки припинились, з того часу спільне господарство та спільний бюджет вони не ведуть. Їх спільний син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання їхньої дитини не надає, від сплати аліментів ухиляється, що стало причиною звернення з даним позовом до суду.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_4 (а.с. 10).

Ухвалою суду першої інстанції провадження у цій справі відкрито (а.с.13).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2019 року (а.с. 22-23) позов ОСОБА_2 у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допущено негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 27-29) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 704,80 грн. та постановити нове рішення, яким звільнити відповідача від сплати судового збору у розмірі 704,80 грн.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 32).

Відводів учасниками справи суддям апеляційного суду та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 34), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 36).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_2 подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 41-43).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

В автоматизованому порядку суддею Криловою О.В. замінено у цій справі суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 44-45).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодилась, останнє в апеляційному порядку не оскаржувала.

Відповідач ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині вирішення питання про судові витрати.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в мажах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 і лише в оскаржуємій частині - в частині вирішення питання про судові витрати.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про судові витрати у цій справі, керувався ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» та виходив із наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову і позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Так, суд першої інстанції при вирішенні питання про судові витрати у цій справі правильно керувався Законом України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України та виходив із того, що позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. при подачі вищезазначеного позову до відповідача про стягнення аліментів до суду першої інстанції у цій справі в силу вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Судом першої інстанції також правильно було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є учасником бойових дій (безтермінове посвідчення, видане 09.06.2015 року, копія а.с. 20), а тому в силу вимог п.13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з урахуванням правового висновку Верховного Суду у справі №572/2088/17, провадження № 61-12842св18 від 27.06.2018 року (а.с.49-51), який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, тощо (а.с. 52-55) є особою, яка звільнена від сплати судового збору у справах, пов`язаних із порушенням його прав.

Проте, дана справа, в якій ОСОБА_1 є відповідачем за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, не належить до категорії справ, пов`язаних із порушенням прав ОСОБА_1 , а тому підстави для звільнення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» саме у цій справі відсутні.

В силу вимог ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що судом першої інстанції позовні вимоги позивача у цій справі було задоволено у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ч. 6 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат (до складу яких в силу вимог ст. 133 ч. 1 ЦПК України відноситься у тому числі судовий збір), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної … частини вимог.

В даному випадку витрати у вигляді судового збору 704,80 грн. при подачі позивачем вищезазначеного позову у цій справі понесла держава, оскільки позивач від них була звільнена, а тому в разі задоволення позовних вимог позивача у цій справі у повному обсязі, суд першої інстанції правильно стягнув ці витрати у вигляді судового збору саме з відповідача і саме на користь держави.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення; рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2019 року в оскаржуємій частині у цій справі слід залишити без змін.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у цій справі у розмірі 1057,20 грн. (розрахунок: 150 % від судового збору 704,80 грн., який в силу вимог закону є мінімальним), який не був сплачений ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 133, 141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 березня 2019 року в оскаржуємій частині у цій справі залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави (реквізити банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; Код ЕДРПОУ отримувача: 38025409; Номер рахунку отримувача: 0011) судовий збір за подачу апеляційної скарги у цій справі у розмірі 1057,20 грн.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 02.07.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Крилова О.В.