КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №380/497/19

18 липня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» адвоката Нікітіної Оксани Вікторівни на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Косович Т.П., у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни у виконавчому провадженні № 55411873, боржник ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

28 березня 2019 року Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» звернулося до Тетіївського районного суду Київської області зі скаргою на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни у виконавчому провадженні № 55411873.

Скаргу обґрунтовувало тим, що заступник начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В., приймаючи рішення про зупинення виконавчих дій на підставі п. 4 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що відносно боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, не дотрималася вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не взяла до уваги те, що боржником у виконавчому провадженні № 55411873 визначено ОСОБА_1 , а не Фізичну особу підприємця ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене просило суд визнати неправомірними дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни у виконавчому провадженні №55411873 та скасувати постанову від 12.03.2019 року про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55411873.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни у виконавчому провадженні № 55411873.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 14 червня 2019 року представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» адвокат Нікітіна Оксана Вікторівна подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року та винести нову постанову, якою визнати дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни щодо зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 55411873 неправомірними та скасувати постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, постановлену 12.03.2019 року.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що божником у виконавчому провадженні №55411873 є ОСОБА_1 , а процедуру банкрутства порушено господарським судом Київської області відносно Фізичної особи підпримиємця ОСОБА_3 , тому заступником начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анною Володимирівною безпідставно зупинено виконавчі дії у виконавчому провадженні № 55411873, на що судом не було звернуто уваги.

Зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» могло б бути лише у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство відносно боржника, яким у даному випадку є ОСОБА_1 , а не Фізична особа підприємець ОСОБА_3 . У Законі України «Про виконавче провадження» відсутня така підстава зупинення вчинення виконавчих дій, як порушення провадження у справі про банкрутство відносно чоловіка боржника або поділ спільного майна подружжя.

Висновок суду про те, що нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спростовується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 за яким майно належить лише ОСОБА_1 .

У запереченнях на апеляційну скаргу заступник начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук А.В. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги банку посилаючись на те, що рішення про зупинення виконавчого провадження №55411873 є правомірним та не порушує прав та інтересів сторін виконавчого провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Сорокопуд Микола Анатолійович просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки необхідність продажу частини майна боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», відповідає чинному законодавству. Крім того, поділ майна подружжя з метою отримання належних правових підстав для здійснення відчуження однієї частки нерухомості боржників в процедурі банкрутства, а іншої частки у виконавчому провадженні, в першу чергу, відповідає інтересам ПАТ «МТБ Банк» як стягувача і кредитора.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» адвокат Семенюта Оксана Володимирівна підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Сорокопуд Микола Анатолійович в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заступник начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анна Володимирівна в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Тетіївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 55411873 з примусового виконання виконавчого листа №2-176/09, виданого Тетіївським районним судом Київської області 07.08.2014року про солідарне стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «МАРФІНБАНК», правонаступником якого є ПАТ«МТБ БАНК», боргу в сумі 2 222 416,31 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.9-10).

У ході проведення виконавчих дій постановою головного державного виконавця від 19.02.2018 року було описано на накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме: на домоволодіння по АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0,116 га. (а.с.11-13).

27.11.2018 року державним виконавцем було призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Євроексперт Груп» та визначено вартість вказаного нерухомого майна (а.с. 14-16).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.04.2006 року, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності. (а.с. 66-67)

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2014 року за заявою боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та накладено арешт на майно Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, справа № 911/2430/14 (а.с.59-60).

Постановою Господарського суду Київської області від 14.08.2014 року Фізичну особу підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру (а.с.61-63).

11.03.2019 року ліквідатор Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 арбітражний керуючий Фоменко А.В. звернувся до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про зупинення виконавчого провадження №55411873 з примусового виконання виконавчого листа №2-176/09, виданого Тетіївським районним судом Київської області 07.08.2014 року про солідарне стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «МАРФІНБАНК», правонаступником якого є ПАТ«МТБ БАНК», боргу в сумі 2 222 416,31 грн., посилаючись на те, що арбітражний керуючий Фоменко А.В. звернувся до суду з позовом про виділення частки банкрута Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 у спільному майні з ОСОБА_1 , яке передано на примусову реалізацію Тетіївським РВ ДВС та реалізація майна боржника Фізичної особи підпримємця ОСОБА_3 має здійснюватись виключно в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а.с. 92-94).

12.03.2019 року постановою начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. виконавче провадження № 55411873 зупинене до вирішення питання про виділення частки банкрута Фізичної особи підпримємця ОСОБА_3 в спільному майні з ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.18-19).

Звертаючись до суду зі скаргою, Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» посилалося на те, що заступником начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анною Володимирівною при вирішенні питання про зупинення виконавчого провадження не взято до уваги те, що боржником у виконавчому провадженні № 55411873 визначено ОСОБА_1 , а не Фізичну особу підприємця ОСОБА_3 , а тому виконавчі дії у даному виконавчому провадженні зупинені безпідставно.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заступник начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Сющук А.В., приймаючи рішення про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 55411873, діяла відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального права, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 4) порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій за рішеннями про виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, авторської винагороди, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, рішеннями немайнового характеру, у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) включення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, яка виникла внаслідок розрахунків за енергоносії з урахуванням дати заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", крім рішень, передбачених абзацом шостим пункту 3.7 статті 3 зазначеного Закону; 8) затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 10) включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); 11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; 12) включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації; 13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку"; 14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств".

Згідно ч.2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

У відповідності до частин 1, 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті. Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Отже, п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Крім того, за ч. 6 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор, виявивши частку, яка належить банкруту в спільному майні, з метою задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку порушує питання про виділення цієї частки.

У скарзі на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни у виконавчому провадженні № 55411873, ПАТ «МТБ Банк» посилалося на те, що підстави для зупинення виконавчого провадження були відсутні, оскільки боржником у виконавчому провадженні № 55411873 визначено ОСОБА_1 , а не ФОП ОСОБА_3 .

При розгляді скарги на дії державного/приватного виконавця суд повинен перевіряти законність дій виконавця.

Як встановлено вище, на виконанні у Тетіївському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження № 55411873 з примусового виконання виконавчого листа №2-176/09, виданого Тетіївським районним судом Київської області 07.08.2014 року про солідарне стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «МАРФІНБАНК», правонаступником якого є ПАТ«МТБ Банк», боргу в сумі 2 222 416,31 грн.

При цьому, ухвалою Господарського суду Київської області від 29.07.2014 року за заявою боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 порушено провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та накладено арешт на майно Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 справа № 911/2430/14.

Постановою Господарського суду Київської області від 14.08.2014 року Фізичну особу підприємця ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Також встановлено, що за ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

11.03.2019 року ліквідатор Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 арбітражний керуючий Фоменко А.В. звернувся до Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про зупинення виконавчого провадження №55411873 з посиланням на необхідність зупинення даного провадження для виділення частки банкрута Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та реалізації майна боржника ФОП ОСОБА_3 виключно в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

12.03.2019 року постановою начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сющук А.В. виконавче провадження № 55411873 зупинене до вирішення питання про виділення частки банкрута Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в спільному майні з ОСОБА_1 на підставі п.4 ч.1 ст.34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.18-19).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ухвала господарського суду Київської області про порушення провадження у справі про банкрутство боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та введення мораторію є підставою для зупинення виконавчого провадження № 55411873, відкритого відносно солідарного з Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 боржника ОСОБА_1 з урахуванням того, що в провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в особі ліквідатора арбітражного керуючого Фоменка Андрія Віталійовича до ОСОБА_1 про припинення права власності на часту у спільному майні, визнання права власності на спільне нерухоме майно, зобов`язання сплатити грошову компенсацію припиненого права власності на частку у спільному нерухомому майні, яке передано на примусову реалізацію Тетіївським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в процесі здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 55411873 з примусового виконання виконавчого листа №2-176/09, виданого Тетіївським районним судом Київської області 07.08.2014 року про солідарне стягнення з ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «МАРФІНБАНК», правонаступником якого є ПАТ«МТБ Банк», боргу в сумі 2 222 416,31 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що нерухоме майно належить лише ОСОБА_1 , колегія суддів вважає передчасними з огляду на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 04.04.2006 року за ОСОБА_1 на праві приватної спільної сумісної власності зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , позов щодо поділу вказаного майна знаходиться в провадженні Господарського суду Київської області .

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 55411873 на підставі п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» було б законним лише у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство відносно боржника, яким у даному випадку є ОСОБА_1 , а не Фізична особа підприємець ОСОБА_3 , оскільки вказане виконавче провадження відкрито за виконавчим листом про солідарне стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфінбанк», правонаступником якого є ПАТ«МТБ Банк», боргу в сумі 2 222 416,31 грн., тобто ОСОБА_1 є солідарним боржником наряду з ФОП ОСОБА_3 , якого визнано банкрутом та без визначення його частки в спільному майні подружжя неможливо здійснювати подальші виконавчі дії щодо реалізації арештованого майна.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції дав вірну правову оцінку доказам, застосував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на дії заступника начальника Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Київській області Сющук Анни Володимирівни у виконавчому провадженні № 55411873, враховуючи порушення Господарським судом Київської області провадження у справі про банкрутство боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, а також не виділення частки майна із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» адвоката Нікітіної Оксани Вікторівни.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» адвоката Нікітіної Оксани Вікторівни залишити без задоволення.

Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 липня 2019 року.

Головуючий: Судді: