ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

м. Черкаси

Справа № 2-1321/10 Провадження № 22-ц/793/1026/19

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1 ;

представник скаржника: адвокат Черненко В`ячеслав Анатолійович;

суб`єкт оскарження: державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черненка В`ячеслава Анатолійовича на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 травня 2019 року (постановлену в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Позарецької С.М. о 12:10) у справі за скаргою ОСОБА_1 (боржник) на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії (стягувач ПАТ «Укргазбанк», боржник ОСОБА_2 , сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія»),

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

13 лютого 2019 року ОСОБА_1 (боржник) через свого представника - адвоката Черненка В.А. звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, про скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги вказував, що Придніпровським районним судом м. Черкаси розглянуто цивільну справу №2-1321/2010р. за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, та ухвалено рішення у справі.

На виконання зазначеного рішення видано чотири виконавчі листи про примусове виконання рішення суду №2-1321/2010р. від 13 вересня 2010 року:

1. про стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру, загальною площею, 35,2 кв.м., житловою площею, 17,1 кв.м., яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності сері НОМЕР_1 , виданого органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, 21 березня 2007 року, зареєстрованого в КП «ЧООБТІ» за № 51 в книзі 66;

2. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 5 310 грн. 83 коп. штрафу за порушення умов договору іпотеки;

3. про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , СТОВ «Надія» в солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 1537 грн. 54 коп. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1657 грн. 54 коп.;

4. про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , СТОВ «Надія» в солідарному порядку на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 17850 доларів США та 5950,83 грн.

13 грудня 2018 року головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №57909890 та №57909784.

26 грудня 2018 року винесено також постанову про арешт майна боржника №57909784, які скаржник вважає незаконними та такими, що підлягають до скасування.

Скаржник вказує, що вище зазначені постанови були отримані скаржником 06 лютого 2019 року, 13 вересня 2010 року розпочався строк на примусове виконання судового рішення та у стягувача виникло право пред`явлення виконавчих листів до виконання. Цей строк не повинен перевищувати трьох років, стягувач міг пред`явити виконавчі листи до виконання виключно до 13 вересня 2013 року. Всупереч вимогам закону, стягувач пред`явив виконавчі листи до виконання лише після спливу трирічного строку на примусове виконання судових рішень.

На думку скаржника, пропуск встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання. Крім того, у скарзі зазначено, що оскаржувані постанови до відома боржника (скаржника по справі) були відправлені з відповідними порушеннями закону, а саме, - постанова №57909890 від 13 грудня 2018 року була відправлена 17 січня 2019 року, а постанова №57909784 від 13 грудня 2018 року - 22 січня 2019 року. Боржниками по вище вказаних виконавчих листах являються ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , СТОВ «Надія». При винесені постанов про відкриття виконавчих проваджень, державний виконавець не зазначає даних осіб, та не вказує на той факт, що на них теж покладається обов`язок щодо виконання рішень. Це, в свою чергу, ставить упередженість розгляду справи взагалі даним державним виконавцем.

Скаржник вважає, що оскільки були порушені законні вимоги щодо винесення постанов про відкриття виконавчого провадження, то постанова про накладення арешту на все майно скаржника має бути теж скасована, оскільки дана постанова може виноситься лише після винесення законної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скаржник просив суд: визнати дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. щодо відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 незаконними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57909784 від 13 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у сумі 17850,00 дол. США (141 193,50 грн.) та 5950,83 грн.; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №57909890 від 13 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у сумі 5310,83 грн.; скасувати постанову про арешт майна боржника №57909784 від 26 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у сумі 17850,00 дол. США (141 193,50 грн.) та 5950,83 грн.; зобов`язати Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області зняти арешт з нерухомого та рухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника №57909784 від 26 грудня 2018 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 (боржник) на дії державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, про скасування постанов та зобов?язання вчинити певні дії (стягувач ПАТ «Укргазбанк», боржники ОСОБА_2 , СТОВ «Надія») відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що стягувач мав право, з урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», пред`явити виконавчі листи видані 13.09.2010 до виконання у строк до 13.12.2020, а фактично пред`явив до Придніпровського ВДВС 12.12.2018.

Суд встановивши, що стягувач АТ «Укргазбанк» отримав вісім виконавчих листів щодо виконання судового рішення у справі № 2-1321/2010 та скористався своїм правом на пред`явлення виконавчих листів для виконання щодо боржників на свій розсуд, дійшов висновку про те, що такі дії стягувача не суперечить чинному законодавству.

Також суд установивши, що державний виконавець постанови від 13.12.2018 про відкриття виконавчих проваджень №57909784 та №57909890 направив сторонам рекомендованими листами 13.12.2018, згідно супровідних листів №39738 та №38917, проте за даними відстежень відправлення поштових відправлень Укрпошти рекомендовані листи були прийняті поштовим відділенням зв`язку 22.01.2019 та 17.01.2019, боржником ОСОБА_1 отримані 06.02. 2019, не знайшов порушень прав та інтересів боржника при цьому врахувавши, що скаргу останнім подано до суду 16.02.2019 - у межах строку визначеного законодавством.

Доводи скарги в частині зміни державним виконавцем вимоги виконавчих документів чи їх інтерпретування на власний розсуд судом визнанні безпідставними з огляду на те, що положення чинного законодавства не передбачають обов`язок виконавця при їх прийнятті до виконання перевіряти дійсність вказаних у них даних. Виконавчі листи № 2-1321/2010, видані Придніпровським районним судом м. Черкаси відповідають вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Враховуючи те, що скасування постанови від 26.12.2018 про арешт майна боржника ОСОБА_1 скаржником обґрунтовувалось тим, що вона є похідною від незаконної, за твердженням скаржника, постанови від 13.12.2018 про відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її скасування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій представником ОСОБА_1 - адвокатом Черненком В.А. 05 червня 2019 року, скаржник просив суд скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2019. Ухвалити нове рішення, яким: визнати дії головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. щодо відкриття виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 незаконними; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 57909784 від 13 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у сумі 17850,00 дол. США (141 193,50 грн.) та 5950,83 грн.; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №57909890 від 13 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у сумі 5310,83 грн.; скасувати постанову про арешт майна боржника №57909784 від 26 грудня 2018 року, винесену головним державним виконавцем Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області Петренко С.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укргазбанк» боргу у сумі 17850,00 дол. США (141 193,50 грн.) та 5950,83 грн.; зобов`язати Придніпровський відділ ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області зняти арешт з нерухомого та рухомого майна, що належить боржнику ОСОБА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника №57909784 від 26 грудня 2018 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення стягувану та боржникові, копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Оскаржувані постанови до відома боржника були відправлені з відповідними порушеннями закону, а саме постанова №57909890 від 13 грудня 2018 року була відправлена 17 січня 2019 року, а постанова №57909784 від 13 грудня 2018 року 22 січня 2019 року.

Вказує, що 13 вересня 2010 року розпочався строк на примусове виконання судового рішення та у стягувача виникло право на пред`явлення виконавчих листів до виконання. Цей строк не повинен перевищувати 3 років, стягувач не міг пред`явити виконавчі листи до виконання виключно до 13 вересня 2013 року. Всупереч вимогам закону, стягувач пред`явив виконавчі листи до виконання лише після спливу трирічного строку на примусове виконання судових рішень. Пропуск встановленого строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, на думку скаржника, є підставою для повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання.

Крім того посилається на аналогічні підстави викладені в скарзі на дії державного виконавця.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 12 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 19 червня 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 03 липня 2019 року на 10:30 год. з повідомленням учасників справи про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно до клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Черненка В.А. від 27 червня 2019 року, справу відкладено розглядом, проте не на строк зазначений у клопотанні - 05 серпня 2019 року, а на 11 липня 2019 на 11:30 год., з урахуванням строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, визначеного ч. 1 ст. 371 ЦПК України.

Фактичні обставини справи

Придніпровським районним судом м. Черкаси розглянуто цивільну справу №2-1321/2010р. за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , СТОВ «Надія» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, та ухвалено рішення у справі.

На підставі двох заяв стягувача АБ «Укргазбанк» 12 грудня 2018 року (а.с. 101-102) до Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області були подані два виконавчі листи, видані 13 вересня 2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси №2-1321/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 5310,83 грн. штрафу та №2-1321/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 17850 доларів США та 5950,83 грн. (а.с. 99 - 100).

У виконавчих листах зазначено строк їх пред`явлення до виконання до 13 вересня 2010 року. Крім того, стягувач у заявах просив накласти арешт на майно боржника.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою державного виконавця від 13 грудня 2018 року відкрито ВП №57909890, відповідно до супровідного листа від 13 грудня 2018 року №38917 направлена сторонам ВП та отримана боржником 06 лютого 2019 року, постановою державного виконавця від 13 грудня 2018 року відкрито ВП №57909784, відповідно до супровідного листа від 13 грудня 2018 року №39738 направлена сторонам ВП та отримана боржником 06 лютого 2019 року.

26 грудня 2018 року винесено також постанову про арешт майна боржника №57909784, які скаржник вважає незаконними та такими, що підлягають до скасування.

Постановою державного виконавця від 28 лютого 2019 року виконавчий лист №2-1321/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» 5310, 83 грн. штрафу (ВП №57909890) повернуто стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 98а). Постанова направлена учасникам виконавчого провадження 28 лютого 2019 року відповідно до супровідного листа №4861 (а.с. 98).

За інформацією, що викладена у розділі «відмітки державного виконавця при виконанні рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин» виконавчого листа, - виконавчий лист (за ВП 57909890) повертався стягувачеві 28 квітня 2015 року, інший раз дата не вказана на підставі п. 9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (ЗУ в попередній редакції); 13 грудня 2017 року на підставі п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та 28 лютого 2019 року на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 99 - 100).

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду Черкаської області

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укргазбанк» - Новикової Ю.В., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

За положеннями ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За приписами ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Статтею 21 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що при поверненні виконавчого листа 13 грудня 2017 року, стягувач мав право, з врахуванням положень ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», пред`явити його до виконання у строк до 13 грудня 2020 року, а фактично був пред`явлений до Придніпровського ВДВС 12 грудня 2018 року.

Крім того, судом першої інстанції за дослідженими під час судового засідання матеріалами виконавчого провадження та тими, що надані скаржником до скарги, встановлено, що державний виконавець постанови від 13 грудня 2018 року про відкриття виконавчих проваджень №57909784 та №57909890 направив сторонам 13 грудня 2018 року, відповідно до супровідних листів №39738 та №38917 рекомендованими листами. За даними відстежень відправлення поштових відправлень Укрпошти рекомендовані листи були прийняті поштовим відділенням зв`язку 22 січня 2019 року та 17 січня 2019 року. Боржник ОСОБА_1 отримав їх 06 лютого 2019 року.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що права та інтереси боржника не були порушені.

Інших підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції скаржником не наведено.

Відповідно до ст.ст. 77 - 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 (боржника) на дії державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про скасування постанов та зобов?язання вчинити певні дії.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Черненка В`ячеслава Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23 травня 2019 року у залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.О. Єльцов

О.В. Карпенко