Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2277/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі: Мелещенко О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду 26.03.2018р. з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому після уточнення позвних вимог 10.07.2019р., просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заподіяну їй шкоду в розмірі 579,72грн. та моральну шкоду в розмірі 20000грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 16.03.2018р. ОСОБА_2 залив водою замкову щілину залізної хвіртки у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього вдарив мороз, внаслідок чого замкова щілина замерзла та замок не відкривався. Позивач намагалась потрапити до сараю, що знаходився на території домоволодіння, проте через неможливість відчинити хвіртку була вимушена лізти через паркан, яким огороджене домоволодіння. Проте ОСОБА_1 підслизнулась та впала, внаслідок чого отримала забій правої ноги. На її крики про допомоги прийшла ОСОБА_3 та допомогла їй. Після цього, ОСОБА_1 звернулася до травматологічного пункту КНЗ «Третьої черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги» де їй було діагностовано пошкодження внутрішньої бокової зв`язки правого колінного суглобу. Здійснено огляд, рентген обстеження та накладено гіпсову пов`язку. Позивач зазначає, що дані дії ОСОБА_2 призвели до отримання нею травми, що в свою чергу призвело до понесення нею витрат на своє лікування (рентген обстеження, матеріали для накладення гіпсової пов`язки та медичні препарати) в розмірі 579,72грн, а тому вона просила стягнути з відповідача на її користь зазначені кошти. Крім того, позивач зазначає, що такі дії відповідача також нанесли їй моральних страждань, які вона оцінює в розмірі 20000грн. Крім того, моральних страждань їй завдає загалом поведінка ОСОБА_2 як співвласника даного домоволодіння, який неодноразово чинить їй перешкоди у користуванні власністю, через що його було притягнуто до кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим, вона була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.Д, від 13.04.2019р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання з розгляду даної справи.

Розпорядженням заступника керівника апарату №64 від 08.08.2018р. у справі призначений повторний автоматизований розподіл судових справ, оскільки відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 10.07.2018р. №2227/2/15-18 суддю ОСОБА_4 звільнено з посади судді у відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Кондрацьку Н.М.

Ухвалою від 14.08.2018р. справа прийнята до провадження судді Кондрацької Н.М. та призначено судове засідання з розгляду даної справи з повідомленням сторін.

Протокольною ухвалою суду від 30.11.2018р. визначено здійснити допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 12.03.2019р. провадження у справі зупинене до прийняття рішення за заявою ОСОБА_2 про відвід судді Кондрацької Н.М.

Ухвалою суду від 13.03.2019р. в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Кондрацької Н.М. від розгляду цивільної справи №711/2277/18 відмовлено.

Ухвалою суду від 22.03.2019р. провадження у справі відновлено. Призначено судове засідання з розгляду даної справи.

01.07.2019р. відповідачем надано відзив на позов. З даного відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити у задоволення позову, оскільки обставини викладені у позовні заяві не підтверджені доказами, прикладені товарні чеки на суму 579,72грн. жодним чином не підтверджують нанесення відповідачем шкоди позивачу. Позивачем не надано доказів на підтвердження причетності відповідача до подій, які відбулися в період часу з 16.03.2018р. по 18.03.2018р.

10.07.2019р. позивачем надано відповідь на відзив. Позивач зазначає, що обставини викладені у позові може підтвердити свідок ОСОБА_3 . Крім того, заподіяння їй моральної шкоди підтверджується тим, що позивач, через дії відповідача, була вимушена лізти через паркан, а також він неодноразово чинив перешкоди у користуванні власністю іншим чином, зокрема у подвір`ї спільного домоволодіння розкидав щебінь.

10.07.2019 позивачем уточнено позовну заяву в частині дати настання випадку 18.03.2018.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог. Про те, що ОСОБА_2 заливає в замок воду знають сусіди.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначив, що він не робив того, внаслідок чого позивач отримала травму.

Свідок ОСОБА_3 у удовому засіданні повідомила, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 оскільки їй надала на це дозвіл ОСОБА_1 , яка їй повідомила, що є власницею частини будинку. Їй відомо про те, що замок у хвіртці замерзав і його розморожували, коли це робили, то з нього текла вода. Хто заливав туди воду вона не бачила, чи робив це ОСОБА_2 не знає. В один з днів вона почула, крик надворі, а коли вийшла, то побачила ОСОБА_1 , яка лежала і казала, що не може встати. Остання їй повідомила, що перелазила через паркан і впала. Також вона пропонувала ОСОБА_1 викликати швидку медичну допомогу, проте ОСОБА_1 відмовилась. У вечері у телефонній розмові з ОСОБА_1 вона дізналась, що у позивача порвані зв`язки.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як зазначає позивач, 18.03.2018р. нею було отримано травму правого колінного суглобу у зв`язку із тим, що вона була вимушена перелазити через паркан домоволодіння по АДРЕСА_1 , що перебуває у її спільній частковій власності із відповідачем, який здійснив залиття водою замкової щілини на хвіртки і яка замерзла внаслідок погодних умов у період часу з 16.03.2018р. по 18.03.2018р..

В судовому засіданні встановлено, що 18.03.2018р. о 18год. 20хв. позивач звернулась до КНЗ «Третьої черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги» де їй було діагностовано пошкодження внутрішньої бокової зв`язки правого колінного суглобу (а.с. 5).

Як вбачається з довідки наданої медичним закладом, позивач отримала травму на вулиці.

Згідно наданих суду копій чеків (а.с. 4) вбачається, що для проведення діагностування та лікування позивачем ОСОБА_1 було придбано медичних препаратів та медичних матеріалів на загальну суму 579,72грн.

Таким чином, позивач звертаючись до суду з даним позовом вважає, що дії відповідача (залиття замкової щілини на хвіртці калитки) призвели до отримання нею 18.03.2018р. травми правого колінного суглобу, що в подальшому завдало їй як матеріальної так і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду обґрунтовує тим, що дії відповідача спрямованні на перешкоджанню користуванню власністю (залиття замкової щілини хвіртці калитки) призвели до отримання нею травми, через що, вона була вимушена витрачати кошти на лікування в сумі 579,72грн., а також вказує на те, що ОСОБА_2 неодноразово вчиняє подібні дії протягом тривалого часу, за що притягався до кримінальної відповідальності, а тому вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 20000грн.

На підтвердження зазначених обставин, позивачем надано суду довідку з травмалогічного пункту КЗ «Третя Черкаська міська лікарня «Швидкої медичної допомоги» ЧМР від 18.03.2018р. та копії чеків (а.с. 35).

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяних позивачу моральних страждань, останнім суду не було надано.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК).

З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин справи та доказів наданих суду, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає. Оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що саме ОСОБА_2 здійснив залиття замкової щілини хвіртки у домоволодінні по АДРЕСА_1 . Крім того, зазначене також не було підтверджене показами свідка допитаного в судовому засіданні та заперечувалося відповідачем.

Крім того, суд критично сприймає посилання позивача, що відповідачем неодноразово чинились перешкоди у користуванні належною їй частиною власності у вищезазначеному домоволодінні, за що останній притягався до кримінальної відповідальності, що в свою чергу, на думку позивача, також є підставою для відшкодування за рахунок відповідача заподіяної їй моральної шкоди, оскільки позивачем не надано суду на підтвердження зазначеного жодного належного та допустимого доказу.

Таким чином, судом не встановлено будь яких обставин та фактів, які б свідчили, що саме дії відповідача ОСОБА_2 є причино-наслідковим зв`язком з отриманою позивачем травмою та її моральними стражданнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 , яка є інвалідом І групи (а.с. 3), не підлягають до задоволення, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 22-23, 1166-1167, 1187, 1192 ЦК України, керуючись ст. 12-13, 81-83, 89, 133, 137, 141, 259, 264-265, 268, 278, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.

Повний текст рішення складено 01.08.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий: Н. М. Кондрацька