У Х В А Л А

"23" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Катющенко В.П. розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про поновлення строку для подачі виконавчого листа до виконання та видачі його дубліката, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить суд: поновити ТДВ «Експрес Страхування» строк для подачі до виконання виконавчого листа виданого 14.12.2016 р. Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 755/16831/2015-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхового відшкодування в сумі 27 231,45 грн та судового збору в сумі 273,21 грн; замість втраченого виконавчого листа виданого 14.12.2016 р. Дніпровським районним судом м. Києва по справі № 755/16831/2015-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхового відшкодування в сумі 27 231,45 грн та судового збору в сумі 273,21 грн, видати його дублікат.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 11.11.2015 року заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/16831/15-ц було задоволено позовну заяву ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення коштів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТДВ «Експрес Страхування»: 27 231,45 грн - страхове відшкодування, 273,21 грн - судовий збір. На примусове виконання рішення суду, Дніпровським районним судом м. Києва 14.12.2016 р. було видано ТДВ «Експрес Страхування» виконавчий лист про примусове стягнення на користь ТДВ «Експрес Страхування» з ОСОБА_2 : 27 231,45 грн - страхове відшкодування, 273,21 грн - судовий збір.

17.01.2017 р. ТДВ «Експрес Страхування» було надіслано на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження, вих. 126/14.266 від 12.01.2017 р. до якої було додано виконавчий лист, яку Дніпровський РВДВС отримав 20.01.2017 р., Від Дніпровського РВДВС не надійшло ні постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, ні жодних інших документів виконавчого провадження, в тому числі не було повернуто виконавчий лист.

28.07.2017 р. стягувачем було надіслано на адресу Дніпровського РВДВС клопотання про надання інформації про вжиті заходи, щодо примусового виконання рішення суду за виконавчим листом, однак відповіді не було надано. Після неодноразового особистого звернення ТДВ «Експрес Страхування» Дніпровський РВДВС листом від 13.02.2019 р. № 7840, повідомив про те, що ще 27.02.2017 р. державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу, при цьому докази надіслання такого повідомлення та виконавчого листа стягувачу у Дніпровського РВДВС відсутні, а оскільки виконавчий лист до Дніпровського РВДВС не повертався, та стягувач його не отримував, то має місце факт втрати виконавчого листа. Станом на дату складання цієї заяви рішення Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхового відшкодування та судового збору не виконано. Виконавчий лист було отримано ТДВ «Експрес Страхування» 14.12.2016 р., згідно виконавчого листа строк його пред`явлення до 23.11.2018 р. Відповідно до п.1 ч.4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання зупиняється в разі пред`явлення його до виконання. Виконавчий лист ТДВ «Експрес Страхування» було пред`явлено до виконання 17.01.2017 р., а зважаючи на п.1 ч. 4 ст. 12 ЗУ «про виконавче провадження», перебіг зазначеного строку зупинився - 17.01.2017 р.

27.02.2017 р. державним виконавцем було винесено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу, однак ні повідомлення про це ні сам виконавчий лист стягувачу не надсилались, як з`ясувалось з листа Дніпровського РВДВС від 13.02.2019 р. № 7840, виконавчий лист було втрачено, тому стягувач був позбавлений можливості повторно подати виконавчий лист до виконання в межах строків його пред`явлення.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали цивільної справи № 755/16831/15-ц за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, приходить до наступного.

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 755/16831/15-ц за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Заочним Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року позов ТДВ «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТДВ «Експрес Страхування» страхове відшкодування в сумі - 27 231,45 грн. та судові витрати у справі в сумі - 273,21 грн.

14.12.2016 року представник ТДВ «Експрес Страхування звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11.11.2015 року по справі № 755/16831/15-ц та 14.12.2016 року виконавчий лист було отримано представником ТДВ «Експрес Страхування.

Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, серед іншого, виконавчі листи, що видаються судами.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами відповідно до ч. 1 ст.18 Цивільного процесуального кодексу України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як встановлено ч. 1 ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4. Перехідних Положень розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як передбачено частиною першою, шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 433 Цивільного процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

За змістом пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

19 листопада 2010 року Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчій документ до виконання у встановлені строки.

Виходячи з обсягу долучених до заяви доказів, суд вважає доведеним той факт, що виконавчий лист не є втраченим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про поновлення строку для подачі виконавчого листа до виконання та видачі його дубліката підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 354, 433 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про поновлення строку для подачі виконавчого листа до виконання та видачі його дубліката - задовольнити.

Поновити Товариству з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 755/18631/15-ц за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 755/16831/15-ц за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: