КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 липня 2019 року Київський апеляційний в складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскільки справа була розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, а копію оскаржуваного рішення отримав лише 13 червня 2019 року через засоби поштового зв`язку.

Вивчивши матеріали справи суд визнає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були врученні у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як убачається з матеріалів справи, справа була розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, копія оскаржуваного рішення направлена судом 24 травня 2019 року, отримана ОСОБА_1 , зі слів останнього отримана 13 червня 2019 року, матеріали справи не містять підтверджень про отримання копі рішення суду.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Справа № 754/11457/18
№ апеляційного провадження:22-ц/824/11511/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року, визнавши поважними причини пропуску такого, а тому задовольняє клопотання про його поновлення.

Разом з тим, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної на рішення суду становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

ОСОБА_2 за подання позовної заяви до суду судовий збір не сплачувала, оскільки відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільненена від сплати такого.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Так, при поданні позовної заяви позивач мав б сплатити судовий збір в розмірі 1% від ціни позову (930 грн. х 6 місяців = 5580 грн./ 100% = 55,80 грн.), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 768, 40 грн.

Таким чином, відповідач повинен сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1152, 60 грн. (768, 40 грн. х 150 % = 1152, 60 грн.)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що долучає до апеляційної скарги копію квитанції про сплату судового збору, проте зазначений документ в матеріалах справи відсутній, що підтверджується актом Деснянського районного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме - надати докази підтвердження сплати судового збору, а у разі відсутності таких сплатити судовий збір в розмірі 1152, 60 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: отримувач коштів: УК у Солом`янському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 0024, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір за позовом (за апеляційною скаргою), ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд , адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.127,185,356,357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року - задовольнити та поновити його.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2019 року - залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Суддя: