Справа №: 398/3804/18
провадження №: 2/398/329/19
"19" липня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Авраменка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Карпушевої О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства
В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2004 року проживала разом з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . Одразу після народження сина відповідач не визнав себе його батьком та припинив усі стосунки з нею. 30 травня 2004 року вона зареєструвала народження сина у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції. При цьому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою, у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. В подальшому відповідач визнав своє батьківство відносно сина, однак ухиляється від реєстрації його батьком дитини в органах РАЦС. У зв`язку з цим просить визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
23 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а. с. 16).
Відповідач, отримав позовну заяву з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 19), проте своїм правом не скористався, відзив на позов не подав та в підготовче засідання не з`явився без повідомлення причин.
22 січня 2019 року відповідач подав до суду заявку про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення (а. с. 42).
21 грудня 2018 року відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 22 листопада 2018 року поштового відправлення (судової повістки про виклик в підготовче судове засідання, призначене на 21 грудня 2018 року), не з`явився без повідомлення причин (а. с. 34). За клопотанням позивача судом призначено судово-генетичну експертизу та зупинено провадження у справі (а. с. 37). Зазначену ухвалу відповідач особисто отримав в приміщенні суду 22 січня 2019 року (а. с. 41).
15 квітня 2019 року у зв`язку із повернення справи до суду з експертної установи без проведення експертизи судом поновлено провадження у справі (а. с. 53). Експертиза не була проведення у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 25 березня 2019 року до експертної установи для проведення експертизи (а. с. 49). При цьому, відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення експертизи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 14 березня 2019 року поштового відправлення (повідомлення про дату, час та місце проведення експертизи) (а. с. 44 - 47). Відповідач ОСОБА_2 про причини неявки для проведення експертизи ні суд, ні експертну установу не повідомив.
13 травня 2019 року відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце підготовчого судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку СМС, не з`явився (а. с. 42, 56). Від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання без її участі (а. с. 59). Оскільки, підстав для відкладення та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні, визначених ст. ст. 198, 223 ЦПК України, не встановлено, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду (а. с. 62).
19 липня 2019 року відповідач, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, що підтверджується довідкою про доставку СМС, не з`явився (а. с. 42, 80), не з`явився. Оскільки, відповідач в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Пояснила, що в 2004 році познайомилася з відповідачем у справі ОСОБА_2 . Їй було 17 років, а йому 32 роки, вони зустрічалися та мали інтимні відносини. Коли вона дізналася, що вагітна, то повідомила про це відповідача. Але він сказав, що неготовий до цього. Протягом всієї вагітності вони не спілкувалися з ним. Під час вагітності вона декілька раз перебувала в лікарні, її постійно відвідувала і в лікарні, і вдома матір відповідача. Коли вона народила сина, відповідач разом з її родичами прийшов забирати її та сина з пологового будинку. Вони почали проживати однією сім`єю в будинку її матері за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач працював і забезпечував сім`ю. Матір відповідача дуже любила онука, допомагала його доглядати. Коли вона вийшла на роботу, то бабуся сиділа з онуком. Вони прожили разом 4 роки. Син називав і називає відповідача батьком, а відповідач - його сином. Відповідач почав застосовувати до неї фізичне насилля, після чого вони припинили спільне проживання. Відповідач проживає на паралельній вулиці з ними. Син весь час спілкується з ним. З сином відповідач спілкується щодня, так як працює в школі, в якій навчається їх син. Він купує синові обіди. Всі діти і вчителі школи знають, що ОСОБА_4 син відповідача. Їй не зрозуміло чому він не ходить в судові засідання та не визнає позовні вимоги. В червні син отримував паспорт по досягненню 14 років, вона зателефонувала відповідачу і попросила, щоб син отримав паспорт на прізвище ОСОБА_2 , але він відмовився, сказав, що хотіла суду, то судися. Всі 10 років, що вони проживають окремо син тісно спілкується з відповідачем майже щодня. З різними побутовими питаннями син звертається до батька - ОСОБА_2 : полагодити велосипед, накачати м`яча, разом вони ходять на рибалку та ін.
Заслухавши вступне слово позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_5 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 (а. с. 7, 9, 27).
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, актовий запис №296 від 30 травня 2005 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинено Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції. Відомості про батька дитини записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а. с. 28).
Згідно з ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.
Відповідно до пункту 8 Постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням вимог ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
За змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів.
Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Вказана експертиза з вини відповідача проведена не була.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення підготовчого судового засідання, в якому вирішувалось питання щодо призначення експертизи, не з`явився, причини неявки не повідомив (а. с. 37).
Ухвалу від 21 грудня 2018 року про призначення судово-генетичної експертизи відповідач особисто отримав в приміщенні суду 22 січня 2019 року (а. с. 41). В резолютивній частині зазначеної ухвали роз`яснено учасникам справи наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені ст. 109 ЦПК України.
Також, відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення експертизи, до експертної установи для проведення експертизи не з`явився, про причини неявки для проведення експертизи ні суд, ні експертну установу не повідомив (а. с. 44 - 47). У зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_2 експертизу не було проведено (а. с. 49).
Відповідно до ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Враховуючи ухилення відповідача ОСОБА_2 від участі в експертизі, без чого провести експертизу неможливо, суд приходить до висновку про доведеність батьківства останнього відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також батьківство відповідача відносно ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків.
Неповнолітній свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що з народження ОСОБА_2 вважав своїм батьком. Кожні вихідні він проводить з батьком, ночує в нього. Батько проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Батько працює в школі, в якій він навчається. Батько щодня купує йому обіди. Бабуся - матір батька - дуже його любила. Він її відвідував майже щодня, вона також приходила до нього. Після її смерті вони стали менше спілкуватися з батьком. Але батько телефонує йому, коли він тривалий час до нього не приходить, говорить, що скучив і щоб він до нього прийшов. Він також йому телефонує. Він завжди називав ОСОБА_2 батьком, а той - його називав сином. Коли він на змаганнях зайняв перше місце, то батько всім розповідав, що пишається своїм сином. Всі в школі знають, що ОСОБА_2 його батько.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що проживає навпроти відповідача з 2000 року. Добре знає позивача і відповідача. Сторони проживали разом з 2005 року, в них народився син. Він є хрещеним батьком їх сина - ОСОБА_8 . ОСОБА_9 хрещеним батьком його запросила позивач, оскільки вона дружила з його дружиною. ОСОБА_2 був присутнім під час хрещення ОСОБА_8 . Вони всією сім`єю приносили йому вечерю. Потім сторони припинили спільне проживання, але ОСОБА_2 всім розповідає, що в нього син чемпіон, що він ним пишається.
З урахуванням сукупності всіх зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому порядку: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )про визнання батьківства задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про народження якого внесені Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції до Книги реєстрації народжень 30 травня 2005 року, актовий запис №296.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 29 липня 2019 року.
Суддя О.В.Авраменко