ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/2488/19

провадження № 22-ц/4809/1154/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Мурашка С. І.,

учасники справи:

позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РОДОВІД БАНК» ,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду Кіровоградської області (суддя Шевченко І. М.) від 03 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом до ОСОБА_1 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором від 01 жовтня 2007 року № 539/ІЖ-001.07.1 в сумі 27315,86 доларів США на предмет іпотеки - об`єкт незавершеного будівництва, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку площею 1000,00 кв.м за тією ж адресою.

Короткий зміст рішення суду

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року справу передано на розгляд до Кіровського районного суду Кіровоградської області.

Ухвала суду мотивована тим, що іпотечне майно, яке є предметом спору, знаходиться на території Фортечного району м. Кропивницького, а тому на даний спір поширюються вимоги ч. 1 ст. 30 ЦПК України про виключну підсудність справи за місцем знаходженням майна. Тобто справа підсудна Кіровському районному суду м. Кіровограда, територіальна юрисдикція якого поширюється на Фортечний район м. Кропивницького.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 квітня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до Ленінського районного суду Кіровоградської області.

Вимоги скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права. Відповідач вважає, що предмет іпотеки знаходиться на території Подільського району міста Кропивницького, а тому справі підсудна Ленінському районному суду м. Кіровограда.

Узагальнені доводи і заперечень інших учасників справи

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначив, що відповідач не навів доводів та не підтвердив належними доказами, щодо належність предмету спору виключну підсудність майна.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 535, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд першої інстанції встановив, що спір виник з приводу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд вважав, що це майно за територіальним розподілом міста Кропивницького відноситься до адміністративної території Фортечного району, а тому, відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України, на даний спір поширюється виключна підсудність Кіровського районного суду м. Кіровограда.

При цьому суд не вказав в ухвалі на підставі чого він встановив адміністративну належність предметів іпотеки, стосовно яких виник спір.

Однак, відповідно листа виконавчого комітету Подільської районної у місті Кропивницький ради від 19 липня 2019 за № 727/01-36/10-1, нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративно належать до Подільського району міста Кропивницького.

Згідно листа виконавчого комітету Фортечної у місті Кропивницькому ради від 19 липня 2019 року № 1-16/38/1 вулиця Івана Сірка знаходиться поза межами Фортечного району м. Кропивницького.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічна норма міститься у ст. 4 ЦПК України.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції, у тому числі територіальної.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У пункті 42 постанови роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 81 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застав.

Зважаючи на те, що спірне нерухоме майно розташований на території Подільського (колишнього Ленінського) району міста Кропивницького, висновок суду першої інстанції про підсудність справи Кіровському районному суду м. Кіровограда не відповідає фактичним обставинам справи, є необґрунтованим і помилковим.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, на підставі п. 5 ч. ст. 374 ЦПК України, вона підлягає скасуванню з направленням справи до Ленінського районного суду м. Кіровограда за правилами виключної підсудності.

У відповідності до ст.ст.141, 142 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат вирішуються судом за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст.367, 374ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 квітня 2019 року про відкриття провадження у цій справі скасувати, а справу направити до Ленінського районного суду м. Кіровоград за встановленою підсудністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді С. М. Єгорова

С. І. Мурашко