Провадження №2/225/780/2019
Справа №225/3439/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Качаленко Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є чоловіком позивача. 23.05.2019 року представник позивача за довіреністю звернулась до відповідача Торецького ОУ ПФУ Донецької області за виплатою недоотриманої суми пенсії померлого ОСОБА_3 Недоотриману пенсію виплачено за період з 22.05.2016 року по 30.06.2018 року в сумі 154278,58 грн. Однак, з розрахунку від 31.01.2019 року, який був складений ще за життя померлого, вбачається, що пенсія не виплачувалась ОСОБА_3 з березня 2016 року по червень 2018 року у сумі 164172,36 грн. Однак позивачеві сума недоотриманої пенсії чоловіка була виплачена лише за період 22.05.2016 року по 30.06.2018 року у розмірі 154278,58 грн. Таким чином сума недоотриманої пенсії до стягнення становить 9893,78 грн. Відповідач 28.05.2019 року повідомлено, що недоотриману суму пенсії виплачено за період з 22.05.2016 року по 30.06.2018 року у загальній сумі 154278,58 грн. та розрахувати суму недоотриманої пенсії за інший період не має законних підстав. Вважає, що після прийняття спадщини сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і вже не є пенсією недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини. Подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦПК України, в даному випадку про спадкові відносини. У зв`язку з чим, просить зобов`язати Торецьке ОУ ПФУ Донецької області виплатити недоотриману пенсію померлого ОСОБА_3 в сумі 9893,78 грн.

Представник позивача до судового засідання не з`явилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Представником відповідача за №5036/09 від 20.06.2019 року надано відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому зазначено, що управління вважає, що дану позовну заяву слід розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки 23.05.2019 року Торецьким ОУ ПФУ нараховано та виплачено недоотриману пенсію відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 в сумі 154278,58 грн. за період з 22.05.2016 року по 30.06.2018 року. Недоотримана пенсія виплачена не на підставі свідоцтва про право на спадщину, а на підставі ч.1 ст.52 Закону України №1058, а отже між сторонами виник публічно-правовий спір. З 01.03.2016 року ОСОБА_3 розпорядженням №99779 від 02.07.2018 року взято на облік в УПФУ в м. Дзержинську, як внутрішньо переміщену особу, на підставі даних електронної пенсійної справи та письмової заяви від 15.05.2018 року. 02.05.2019 року до управління звернулась ОСОБА_1 із заявою про виплату допомоги на поховання, надавши копію свідоцтва про смерть та витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. 02.05.2019 року допомога на поховання ОСОБА_3 виплачена, атестатом управлінням закрито особовий рахунок № НОМЕР_1 з 01.05.2019 року, у зв`язку з смертю одержувача. 23.05.2019 року до управління звернулась із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_3 ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - дружини померлого. Було надано копію свідоцтва про смерть, копію свідоцтва про одруження, копію паспорта ОСОБА_2 , довідку ВПО документи, які підтверджують факт проживання з пенсіонером на день його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЗУ №1058 обрахована та виплачена сума недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 , яка склала 154278,58 грн. за період з 22.05.2016 року (з моменту звернення із заявою) по 30.06.2018 року. Отже не має законних підстав для виплати ОСОБА_2 недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 з моменту припинення її виплати у 2016 році по 21.05.2016 включно, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності

Розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, суд доходить наступного висновку.

Перед вирішенням справи по суті, суд вважає за необхідне надати правову оцінку доводам представника відповідача щодо непідсудності даного спору загальному суду в порядку цивільного судочинства.

Так, згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини 1 ст.4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування. (Для прикладу - ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 у справі №0540/7784/18а).

У даній справі відсутнє владне підпорядкування відповідача позивачеві.

Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Ця норма приватного права передбачає, що обов`язок передати членам сім`ї недоотриману пенсію померлого виникає ще до оформлення права на спадщину і не ставиться в залежність від наявності/відсутності будь-яких безпосередніх публічно-правових відносин між органом, що виплачував пенсію померлому, та членами його сім`ї.

Позивач вважає себе потерпілим від порушення його передбаченого ст.1227 ЦК України права на отримання недотриманої суми пенсії після померлого чоловіка, оскільки відповідач виплатив йому тільки 154278,58 гривень, а не 164172,36 гривень.

У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Згідно статті 52 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З наведеного слідує, що спірні правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, регулюються нормами приватного права, адже саме ст.1227 ЦК України передбачає, що суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Положення спеціальних законів - ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" хоча і унормовують ці ж відносини, однак не встановлюють владного підпорядкування між учасниками, оскільки родичі померлого не успадковують право на пенсію, а лише мають право на одержання невиплаченої суми пенсії.

Суд не розглядає спірні відносини між учасниками даної справи як публічно-правовий спір у розумінні п.2 ч.1 ст.4 КАС України.

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відтак, суд вважає, що дана справа має бути розглянута у порядку цивільного судочинства.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 09.02.1962 року. (а.с.11)

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк Донецької області. (а.с.9)

Відповідно до копії листа Торецького ОУ ПФУ Донецької області, ОСОБА_3 перебував на обліку в управлінні з 01.03.2016 року, згідно електронної пенсійної справи, як внутрішньо переміщена особа. За період з березня 2016 року по червень 2018 року сума нарахованої, але невиплаченої пенсії становить 164172,36 грн.(а.с.12)

З копії відповіді Торецького ОУ ПФУ Донецької області встановлено, що недоотриману суму пенсії виплачено за період з 22.05.2016 року по 30.06.2018 року, у відповідності з ч.1 ст.46 ЗУ № 1058 в загальній сумі 154278,58 грн., розрахувати суму недоотриманої пенсії за інший період немає законних підстав (а.с.10).

З копії разового доручення №140 встановлено, що ОСОБА_2 виплачено недоотриману пенсію померлого чоловіка ОСОБА_4 в сумі 154278,58 грн. 24.05.2019 року, за період з 01.03.2016 року по 31.01.2019 року. (а.с.14)

У зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальна по відношенню до ст.1227 ЦК України норма у ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає умови такої виплати:

1. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

2. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

3. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відтак судом встановлено, що позивач як член сім`ї (дружина) померлого пенсіонера ОСОБА_3 відповідно до положень ст.1227 ЦК України, ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 23.05.2019 у шестимісячний строк звернулась за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера. Сума нарахованої, але невиплаченої пенсії за період з березня 2016 року по червень 2018 року становила 164172,36 грн.(а.с.12) Позивачці відповідачем виплачено частину нарахованої, але не виплаченої суми 154278,58 грн за період з 22.05.2016 року по 30.06.2018 року. Решту суми 9893,78 грн. відповідачем не виплачено із тим обгрунтуванням, що відповідно до ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата недоотриманої пенсії обмежується трирічним періодом.

Суд зазначає, що ст.1227 ЦК України, ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не визначають строк, протягом якого члени сім`ї мають право на одержання соціальних платежів. Ці положення тільки визначають подію, умови, час звернення, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які належали пенсіонерові і не були ним отримані, у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Частина 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається позивач, передбачає, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Норма фактично встановлює трирічне обмеження на отримання лише тих сум пенсій, які пенсіонер "не отримав своєчасно з власної вини".

Позиція відповідача вказує на те, що ним презюмується вина померлого пенсіонера у неотриманні пенсії. Однак чинне цивільне законодавство дозволяє презюмувати вину лише у прямо передбачених законом випадках, для прикладу, у таких як ст.886, ч.1 ст.900, ч.2 ст.1166, ч.3 ст.1178, ч.1 ст.1184, ч.5 ст.1187 ЦК України.

Передбачена у нормі ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» умова "не отримав своєчасно з власної вини", на чітке переконання суду, не може бути констатована у даній справі, оскільки вона передбачає встановлення суб`єктивного відношення особи (вольового критерію) до певної події (отримання пенсії), але такий висновок неможливо зробити щодо померлої особи.

Позиція відповідача про відсутність підстав розрахунку і виплати пенсії померлого поза межами трирічного строку із посиланням на ч.1 ст.46 Закону не підтверджується жодними доказами, з яких суд мав би встановити "власну вину" пенсіонера.

Натомість згідно наявної у матеріалах справи довідки від 15.05.2018 року №, яка була у розпоряджені відповідача, суд робить висновок, що померлий ОСОБА_3 з 15.05.2018 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у АДРЕСА_1 . Зареєстрованим місцем проживання померлого до травня 2018 року згідно цієї довідки, а також копії паспорту померлого було сел.Комісарівка, Перевальського району Луганської області, тобто тимчасово окупована з 2014 року територія України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль.

З наведених документів суд не може зробити жодного іншого висновку, окрім як про наявність у померлого спадкоємця складних життєвих обставин, що об`єктивно пояснюють його невчасне звернення за виплатою пенсії у період 2016-2018 років.

Відтак, суд вважає, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера у даній справі мають регулюватись ст.1227 ЦК України та спеціальною статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без застосування ч.1 ст.46, оскільки передбаченої у цій нормі умови "не отримав своєчасно з власної вини" не було встановлено із належних і допустимих доказів .

А тому жодних правових підстав не виплачувати частину нарахованої померлому пенсії у розмірі 9893,78 грн. у відповідача не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та зобов`язати відповідача виплатити позивачу частину невиплаченої недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 в розмірі 9893,78 грн. (164172,36 грн (сума нарахованої пенсії) -154278,58 грн (сума виплаченої пенсії)

Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.263, 264, 265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м.Торецьк, вул. Дружби, 22) виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована АДРЕСА_2 ) недоотриману пенсію померлого ОСОБА_3 в розмірі 9893 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто три) гривні 78 коп.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, м.Торецьк, вул. Дружби, 22) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: