ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2018 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації та призначено справу до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року про відкриття провадження у справі №200/12035/18 та винести ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження у справі №200/12035/18.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до до суду із позов до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Немм Олени Володимирівни, ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, оскільки предметом позову є визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що за територіальною підсудністю відноситься до Самарського району м. Дніпро.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що предметом позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даній справі є визнання недійсним договору відступлення прав вимоги за іпотечним договором, визнання неправомірними дії нотаріуса щодо реєстрації права власності за договором іпотеки та скасування реєстрації, отже жодна з вимог позивачів, що лягла в основу предмета їх позову не стосується безпосередньо нерухомого майна, таким чином суд першої інстанції не мав права відкривати провадження у даній справі, керуючись принципом виключної підсудності, закріпленим у ч.1 ст.30 ЦПК України, позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виник з приводу нерухомого майна, а стосується питання чинності договору та правомірності дій нотаріуса, колегія суддів ставиться критично, оскільки позовні вимоги стосуються договору іпотеки, а предметом іпотеки є нерухоме майно, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , а позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Окрім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпра від 23 липня 2018 року,залишеною без змін Постановою Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року ,вищевказана цивільна справа була передана з Бабушкінського районного суду м.Дніпро на розгляд до Самарського районного суду м.Дніпро за підсудністю.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С. Городнича