Номер провадження: 22-ц/813/2955/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/19966/16-ц

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач Управління Служби безпеки України в Одеській області,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Роздільнянська районна рада Одеської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Роздільнянська районна рада Одеської області, про захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди, заапеляційною скаргою Управління Служби безпеки України в Одеській області, поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Загороднюка В.І. о 12 годині 04 хвилині 16 липня 2018 року, повне рішення складено 19 липня 2018 року,

встановив:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: 1) визнати недостовірною інформацію, поширену в листі Управління Служби безпеки України в Одеській області №65/16/6391пт від 18.10.2016 року за підписом заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Одеській області О.І.Іщука, а саме: що громадянин України ОСОБА_1 , 19.03.1967 року з метою призначення на посаду Голови Роздільнянської районної ради на підставі ст. 56-58 Закону України «Про запобігання корупції» та Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, в ході проходження спецперевірки надав на адресу відділу кадрів Одеської обласної державної адміністрації недостовірні данні щодо отримання в 1992 році вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського Комсомолу, а саме - диплом серії ПЕ НОМЕР_1 809278, реєстр. №492 від 14.07.1992 року; 2) зобов`язати Управління Служби безпеки України в Одеській області спростувати недостовірну інформацію шляхом надіслання до Роздільнянської районної ради Одеської області листа з зазначенням того, що відомості, викладені в листі Управління Служби безпеки України в Одеській області №65/16/6391пт від 18.10.2016 року за підписом заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Одеській області О.І. Іщука про те, що громадянин України ОСОБА_1 , 19.03.1967 року з метою призначення на посаду Голови Роздільнянської районної ради в ході проходження спецперевірки надав на адресу відділу кадрів Одеської обласної державної адміністрації недостовірні данні щодо отримання в 1992 році вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського Комсомолу, а саме - диплом серії НОМЕР_2 809278, реєстр. N0492 від 14.07.1992 року є недостовірними; 3) стягнути з Управління Служби безпеки України в Одеській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди - 5 000 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що у жовтні 2016 року до Роздільнянської районної ради Одеської області надійшов лист Управління Служби безпеки України в Одеській області №65/16/6391пт від 18.10.2016 року за підписом заступника начальника слідчого відділу УСБУ в Одеській області О.І. Іщука, в якому відносно нього поширено недостовірну інформацію відносно нього, а саме: що громадянин України ОСОБА_1 , 19.03.1967 року з метою призначення на посаду Голови Роздільнянської районної ради на підставі ст. 56-58 Закону України «Про запобігання корупції» та Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, в ході проходження спецперевірки надав на адресу відділу кадрів Одеської обласної державної адміністрації недостовірні данні щодо отримання в 1992 році вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського Комсомолу, а саме - диплом серії НОМЕР_2 809278, реєстр. №492 від 14.07.1992 року.

Під час проведення спецперевірки Департаментом освіти та науки Одеської обласної адміністрації був викритий факт надання ОСОБА_1 недостовірних даних…».

Інформація поширена відповідачем не відповідає дійсності, неправдивими є твердження, що при проходженні спец перевірки він надав недостовірні дані щодо отримання у 1992 році вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського комсомолу.

Відповідно до довідки Роздільнянської районної державної адміністрації № 13 від 27.06.2007 року він проходив спеціальну перевірку та отримав доступ до державної таємниці за формою № 3, який погоджений зі Службою безпеки України 19.06.2007 р. за № 1446. Про жодні невідповідності моїх документів Службою безпеки України зазначено не було.

Поширена про нього інформація є негативною за своїм змістом. Перелік дій, скоєння яких в категоричній формі приписується йому відповідачем є злочином використання завідомо підробленого документа.

Неправомірними діями відповідача, які полягають в поширені недостовірної інформації, йому завдано моральної шкоди, яка полягає у приниженні честі та гідності та ділової репутації, як депутата та Голови Роздільнянської районної ради Одеської області. Відшкодування заподіяної йому моральну шкоду він оцінює у 5 000 грн. (а. с. 3 - 5).

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали частково та просили позов задовольнити за виключенням вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача у судовому засідання заперечувала проти задоволення позову, з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавав заяву про розгляд справи без особистої участі третьої особи.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.07.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що лист було надіслано відповідачем в рамках розслідування за ч. 4 ст. 358 КК України 2001 року, № 0000155 Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відповідачем був направлений лист задля з`ясування об`єктивно правдивих фактів щодо вчинення або не вчинення позивачем порушення закону.

Зазначене звернення було скеровано у відповідні компетентні органи для вжиття відповідних заходів реагування.На даний час триває досудове слідство.

Встановлено, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади державної служби закінчена та згідно відповіді, що надана позивачем він дійсно навчався Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет», проте оригінал диплому був втрачений та йому виданий його дублікат, у зв`язку з чим є розбіжності в серії та номері.

ОСОБА_1 є публічною особою. Межа критики відносно нього є більш широкою та не може мати більшого захисту. Позивачем не доведено та не підтверджено жодним доказом факту нанесення шкоди особистому немайновому праву та/або приниження ділової репутації, існуванні перешкод у здійсненні таких прав.

Лист Управління Служби безпеки України в Одеській області не може розцінюватись як поширення інформації відповідно до положень ст. 40 Конституції України, оскільки має місце реалізація Службою безпеки України конституційного права та безпосередньо встановлених законом обов`язків щодо запобігання вчиненню правопорушень, а не поширення недостовірної інформації.Така інформація не може бути судом визнана як недостовірна інформація (Т. 1, а. с. 171 176).

Ухвалою Роздільнянського районного суду від 13.08.2018 року задоволена заява ОСОБА_1 від 03.08.2018 р. (Т. 1, а. с. 181 183) про виправлення описки у мотивувальній частині рішення.

Шостий абзац мотивувальної частини рішення суду від 16.07.2018 року викладено в наступній редакції:

«Окрім того в судовому засіданні встановлено, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади служби в органах місцевого самоврядування пройдена та згідно відповіді, що надана позивачем він дійсно навчався Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет7;, проте оригінал диплому був втрачений та йому виданий його дублікат, у зв`язку з чим є розбіжності в серії та номері.».

замість

«Окрім того в судовому засіданні встановлено, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади державної служби закінчена та згідно відповіді, що надана позивачем він дійсно навчався Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет», проте оригінал диплому був втрачений та йому виданий його дублікат, у зв`язку з чим є розбіжності в серії та номері.».

Ухвала суду мотивована посиланням суду на діюче процесуальне законодавство щодо можливості виправлення описки з власної ініціативи або за заявою учасників справи та на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення» про те, що вирішуючи питання про виправлення описки чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності (Т. 1, а. с. 192).

Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 18.07.2019 р. задоволена апеляційна скарга Управління Служби безпеки України в Одеській області на вищевказану ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалу Роздільнянського районного суду від 13.08.2018 року про виправлення описки у рішенні скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у мотивувальній частині рішення відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що, внісши виправлення у рішення суду про встановлення, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади служби в органах місцевого самоврядування пройдена, суд першої інстанції фактично змінив зміст рішення суду, що є порушенням діючого процесуального законодавства.

Управління Служби безпеки України в Одеській областів апеляційній скарзі оскаржує рішення в частині обґрунтування рішення суду. Просить мотивувальну частину рішення суду першої інстанції змінити. Виключити з мотивувальної частини рішення суду посилання на: «Окрім того в судовому засіданні встановлено, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади служби в органах місцевого самоврядування пройдена та згідно відповіді, що надана позивачем він дійсно навчався Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет».

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянтвказує, що суд безпідставно вважав встановленим, що спецперевірка щодо позивача закінчена, що ОСОБА_1 дійсно навчався у Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет». Вказані обставини не були предметом судового дослідження.Спецперевірка ОСОБА_1 не пройдена. Суд не зазначив докази, на підставі яких він дійшов висновку про навчання ОСОБА_1 у Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет». Надані позивачем докази про навчання є недопустимими. Безпідставним є висновок суду про втрату оригіналу диплому та видачу його дублікату.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги. Додатково пояснив що надані ОСОБА_1 документи про його навчання у Тюменському індустріальному університеті є підробленими.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду, оскільки при прийомі на посаду служби в органах місцевого самоврядування він зобов`язаний пройти спецперевірку, вважає, що він таку пройшов.

Роздільнянська районна рада Одеської області у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вказує, що вимоги апелянта про зміну мотивувальної частини рішення суду є такими, що суперечать ст. 374 ЦПК України.

Управління Служби безпеки України в Одеській області у відповіді на відзив Роздільнянської районної ради Одеської області вважає, що відзив районної ради підлягає поверненню, оскільки відзив підписаний особою без підтвердження її повноважень. Відзив є необґрунтованим. Помилковим є посилання у відзиві на незаконність вимог апелянта.

Позивач - ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Роздільнянська районна рада Одеської областіу судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Роздільнянська районна рада Одеської області надала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності інших осіб, колегія суддів виходить з наступного.

Розгляд справи призначався неодноразово на 23 травня, 06 червня, 20 червня та 18 липня 2019 року.

У судове засідання, призначене на 23.05.2019 року, ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. У зв`язку з необхідністю з`ясувати позицію позивача розгляд справи було відкладено на 06.06.2019 року.

Про судове засідання, призначене на 06.06.2018 р. ОСОБА_1 був сповіщений належним чином. Заявив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із його знаходженням на лікарняному. Клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 20.06.2019 року.

Про судове засідання, призначене на 20.06.2018 р. ОСОБА_1 був сповіщений належним чином. 19.06.2019 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, у зв`язку із його знаходженням на лікарняному. Клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено на 18.07.2019 року.

Про судове засідання, призначене на 18.07.2018 р. ОСОБА_1 був сповіщений належним чином. 18.07.2019 року до апеляційного суду о 13 годині 03 хвилині від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його знаходженням на лікарняному.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін аби інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників справи, наявність у позивача представника, який не повідомив суд про причини неявки, відсутності доказів розірвання угоди про надання представником правничої допомоги ОСОБА_1 , наявної у ОСОБА_1 можливості направлення до апеляційного суду іншого представника, наявність відзиву, в якому ОСОБА_1 висловив свою позицію щодо доводів апеляційної скарги, колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи. Справу розглянути за відсутності її інших учасників, за наявних у справі матеріалів.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Дослідивши наявні у справі, надані сторонами докази, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції помилково вказав у мотивувальній частині рішення про встановлення, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади державної служби закінчена.

Між сторонами виникли правовідносини щодо спростування недостовірної інформації.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї недостовірної інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, предметом доказування по даній справи є спростування недостовірної інформації про те, що в ході проходження спецперевірки були надані недостовірні данні щодо отримання в 1992 році вищої освіти в Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського Комсомолу, а саме - диплом серії НОМЕР_2 809278, реєстр. N0492 від 14.07.1992 року.

Обставини щодо проходження, закінчення спецперевірки не є доводами позову про спростування вищевказаної недостовірної інформації. Тому, помилковим є посилання суду першої інстанції у мотивувальній частині на те, що у судовому засіданні встановлено, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади державної служби закінчена.

Колегія суддів також вважає хибним посилання суду у мотивувальній частині рішення на встановлення того, що згідно відповіді, що надана позивачем він дійсно навчався Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет», проте оригінал диплому був втрачений та йому виданий його дублікат, у зв`язку з чим є розбіжності в серії та номері, виходячи з наступного.

Відповідно до наявних у справі листа Міністерства освіти та науки Російської Федерації від 12.01.2018 року № 728, архівної довідки (Т. 1, а. с. 145, 146), листа Міністерства освіти та науки Російської Федерації від 16.02.2018 року № 1127/15 (Т. 1, а. с. 154 155), ОСОБА_1 згідно архівних даних Тюменського індустріального інституту ім. Ленінського Комсомолу проходив навчання у вказаному навчальному закладі з 1987 року по 1992 рік за спеціальністю 190601 Автомобілі і автомобільне господарство. Йому було присвоєно кваліфікація Інженер-механік. По закінченню навчання видано диплом про вищу освіту державного зразку ДВС № 9699979. 25.12.2017 року у зв`язку з втратою основного документа був виданий дублікат Диплому про вищу освіту реєстраційний № 35, Серія бланку: 107205, Номер бланку: 0274848, 25 грудня 2017 року. Даний документ знаходиться у «Федеральному реєстрі даних про документи про навчання і/або про кваліфікацію, документах про навчання».

Представник Управління Служби безпеки України в Одеській області не визнає ці відомості, посилаючись на те, що вони суперечать відомостям, викладеним у листі Тюменського індустріального університету від 25.05.2016 р. № 14/03-577, адресованому Департаменту освіти та науки Одеської обласної адміністрації про те, що ОСОБА_1 закінчившим університет не значиться. Диплом серії НОМЕР_3 , реєстраційний № 492 від 14.07.1992 р. на ім`я ОСОБА_1 не видавався. Дипломи серії ПЕ університетом не видавалися (Т. 1, а. с. 98), вони є підробленими.

Колегія суддів погоджується з доводами представника Управління Служби безпеки України в Одеській області про те що відомості, викладені у вищевказаних листах Міністерства освіти та науки Російської Федерації, архівній довідці, суперечать відомостям, які містяться у вищевказаному листі Тюменського індустріального університету від 25.05.2016 р. № 14/03-577.

Крім того, колегія суддів не погоджується з поясненнями представника апелянта про те,що надані ОСОБА_1 документи про його навчання у Тюменському індустріальному університеті є підробленими, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що наявні у справі фотокопії листа Міністерства освіти та науки Російської Федерації від 12.01.2018 року № 728, архівної довідки (Т. 1, а. с. 145, 146), листа Міністерства освіти та науки Російської Федерації від 16.02.2018 року № 1127/15 (Т. 1, а. с. 154 155) не завірені належним чином. Їх відповідність оглянутим у судовому засіданні оригіналам судом першої інстанції також не завірено. Таким чином, у колегії суддів виникли обґрунтовані сумніви щодо достовірності інформації, яка міститься у листах Міністерства освіти та науки Російської Федерації та архівній довідці. Апеляційним судом з метою з`ясування джерела походження вищезазначених документів, встановлення достовірно наявної у них інформації, усунення розбіжностей та протиріч, на які звертає уваги представник апелянта, ОСОБА_1 неодноразово викликався у судові засідання, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, оригіналів вищевказаних документів апеляційному суду не надав. Таким чином, достовірність обставин, викладених у вищевказаних листах Міністерства освіти та науки Російської Федерації та архівній довідці, не доведена. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанціїбезпідставно вказав, що встановленим є, що ОСОБА_1 дійсно навчався у Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти Тюменському індустріальному інституті ім. Ленінського Комсомолу та отримав диплом про це,є обґрунтованими.

Апеляційна скарга Управління Служби безпеки України в Одеській області в цілому є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для зміни рішення суду є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції вищевказаних норм матеріального права, порушення норм процесуального права призвело до частково неправильного мотивування рішення суду, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити у вищевказаній частині за зазначеного вище обґрунтування.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Одеській області, подану представником Брильовою Ольгою Валеріївною, задовольнити.

Виключити з мотивувальної частини рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2018 року обґрунтування суду про те, що «…Окрім того в судовому засіданні встановлено, що спецперевірка щодо позивача у зв`язку з обійманням посади державної служби закінчена та згідно відповіді, що надана позивачем він дійсно навчався Федеральному державному бюджетному освітньому закладі вищої освіти «Тюменський індустріальний університет», проте оригінал диплому був втрачений та йому виданий його дублікат, у зв`язку з чим є розбіжності в серії та номері…».

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 19 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе