Справа № 317/2380/19
Провадження № 2/317/960/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.,

за участю секретаря Герман Н.П.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Усенко А.В. про забезпечення позову у цивільній справі № 317/2380/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» про захист прав споживача, визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» про захист прав споживача, визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину. Разом з позовною заявою було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

У вказаній заяві позивач просить суд накласти арешт на майно, належне ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» (49038, м. Дніпро, вул. Дмитра Яворницького, буд. 107А, оф. 407, ), а саме на банківські рахунки, які відкриті у ПАТ АТ «Укргазбанк», АТ «ОТП Банк».

В заяві зазначено, що в середині вересня 2018 року за допомогою Інтернет пошуку ОСОБА_1 знайшов пропозицію продажу автомобіля, який реалізувався компанією ТОВ «АВТО ИНВЕСТ». ОСОБА_2 та ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» уклали попередній договір, відповідно до умов якого, сторони зобов`язуються укласти Основний договір 18 вересня 2018 року, за умови, якщо ОСОБА_2 перерахує на поточний рахунок ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» грошові кошти в розмірі 67000 грн. позивач на підтвердження своїх намірів та відповідно до умов попереднього договору сплатив кошти в сумі 67000 грн. на надані реквізити, що підтверджується квитанцією № 13411 від 18.09.2018 року. На дату подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову сторони не уклали Основний договір, письмово про дату, час та місце укладання Основного договору ОСОБА_2 не повідомлено, у власність йому транспортний засіб не передано, що свідчить про не виконання ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» жодних зобов`язань за Попереднім договором купівлі-продажу.

Заяву обґрунтовано також тим, що діяльність ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» пов`язана виключно з шахрайськими діями, тому що відкрито кримінальні провадження за № 0001068 від 14.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, № 0000560 від 07.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2,3 ст. 190 КК України, № 0000076 від 22.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає, що невжиття заходів по забезпеченню позову, враховуючи значну ціну позову, може зробити неможливим виконання рішення суду, у тому разі, якщо воно буде постановлено на користь позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Відповідно п. 4 Постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд при розгляді заяви повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши вказану заяву, вбачається лише формальне посилання на те, що правам та інтересам позивача буде заподіяно шкоду та їх відновлення буде неможливим у майбутньому, проте не містить відомостей про те, яким саме чином, які конкретні дії завдадуть шкоду.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку що позивач належних та допустимих доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування зазначеного забезпечення позову, не подав та з огляду на те, що докази того, що невжиття таких заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, відсутні, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивача у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 149-153, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Усенко А.В. про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ИНВЕСТ» про захист прав споживача, визнання попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Р.В. Мінгазов