Справа № 640/6021/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/6021/15 в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуном, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та призначити її - ОСОБА_1 опікуном відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 16.04.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.

Ухвалою Київського районного суд м. Харкова від 03.03.2016 року провадження по вищезазначеній справі зупинено до проведення судової психологічної експертизи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.04.2017 року справа передана в провадження судді Нев`ядомському Д.В.

09.10. 2017 р. суддею Нев`ядомським Д.В. винесена ухвала про відновлення провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку судової психологічної експертизи №13415 від 31.08.2017 р..

В обґрунтування уточнених позовних вимог від 26.02.2018 р., позивач посилається на те, що батьки дитини неналежним чином виконують батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої ОСОБА_5 , внаслідок чого порушено право дитини на житло (дитина не має місця реєстрації та постійного місця проживання); дитину не забезпечено якісним харчуванням відповідно віку (в раціоні превалює їжа швидкого приготування, випічка «Кулінічі», варені яйця, відсутній режим харчування); дитина не забезпечена здоровим способом життя (у дитини не сформований режим сну, навчання, відпочинку, прогулянок, фізичного розвитку відповідно до вікових норм, дитина без обмежень з боку батьків проводить час за комп`ютерними іграми); батьки не дотримуються санітарно-гігієнічних норм при вихованні дитини (має місце брудне, незаплетене волосся, необрізані нігті, неносінння трусів); батьки не забезпечили дитині доступу до освіти (дитина соціально не адаптована до учбового процесу, мала низький рівень досягнень, за три учбових роки тричі змінила школу, при навчанні у загальноосвітніх школах мала багато пропусків і запізнень на уроки, погано соціалізувалась, не була сконцентрована на навчанні, мала ознаки пригніченого психоемоційного стану під час перебування у школі, дитина має поганий рівень знань, який не відповідає її віку, дитина була переведена батьками до школи дистаційного навчання, де учбовий процес відбувається он-лайн); дитина не була забезпечення медичною допомогою (їй не проводилася щорічна туберкулінодіагностика, вакцинування відповідно до віку, періодичні огляди); батьки не вживають заходів для розвитку духовних та моральних цінностей дитини (дитина не відвідує театри, виставки, музеї, цирк, гуртки, інші дитячі заходи, не навчена елементарним правилам поведінки, не сформовані соціальні навички та навички міжособистісного спілкування); батьки не виховують дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини (дитина не соціалізована, негативно налаштована проти оточуючих людей та близьких родичів (баби, діда, тітки, двоюрідних братів); батьки вчиняють економічне насильство відносно дитини (не забезпечили дитину верхнім одягом відповідно до сезону, нижньою білизною, їжею, художньою літературою, не забезпечили дитині можливість розвивати додаткові здібності у спортивних, танцювальних секціях, у творчих, вокальних гуртках); батько дитини вчиняв фізичне насильство відносно неї (застосовував фізичні покарання, приставляв ніж до живота дитини); батьки дитини вчинили психологічне насильство по відношенню до дитини (застосували соціальну ізоляцію через налаштування дитини на відмову від навчання у загальноосвітній школі з посиланням на відсутність режиму сна; не залучали дитину до участі у позаурочних та позашкільних заходах; виховували у дитини синдром «маленького дорослого», при якому дитині запропоновано самостійно приймати рішення щодо її повсякденного життя (режиму дня, харчування, одежі); ізоляція батьками дитини від спілкування з однолітками; налаштування дитини на відмову від побачень і спілкування з родичами; заперечення і незалучення дитини до святкування будь-яких свят або подій, в тому числі, загальнодержавних свят, днів народження дитини і днів народження родичів); вчинення батьком сексуального насильства відносно дитини (навчання дитини термінології та жаргону, зазвичай не властивих дітям даного віку; розпусні дії відносно дитини; лизання, кусання під піхвами; допущення до перегляду порнографічної продукції; роз`яснення дитині як відбувається статевий акт між чоловіком і жінкою; вчинення сексуальних дій між батьком і матір`ю в присутності дитини; заохочення дитини до створення та реалізації дитиною сексуальних сценаріїв в іграх з дітьми, а також за допомогою іграшок та ляльок). Позивач зазначила, що з народження вона приймала участь у вихованні і утриманні внучки, однак згодом відносини з її сином ОСОБА_2 - батьком ОСОБА_5 погіршились із-за його нестандартних методів виховання дитини і поглядів на життя. Після повідомлення їй дитиною інформації про вчинення сексуального насильства з боку батька, вона звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав і призначення її опікуном, а також до правоохоронних органів з заявами про злочин.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2019 року справа передана в провадження судді Чередник В.Є.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили позов задовольнити /т. а.с.25/.

Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися належним чином, як судоми повістками, так і смс-повідомленнями, причин неявки не повідомили, будучі обізнаними про судовий розгляд даної справи, будь-яких заяв до суду не подавали.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, подав до суду висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав та просив розглянути справу за його відсутності./ т.1 а.с. 50-52/

Суд, вислухавши думку позивача та її представника, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , перевіривши надані докази, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 11 вересня 2007 року між відповідачем ОСОБА_2 і ОСОБА_4 був укладений шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2811. Після укладення шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 . / Т .1 а.с. 12/.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01.11.2013 року (справа № 640/15528/13-ц) за позовом відповідача ОСОБА_3 шлюб між ними було розірвано.

Від шлюбу відповідачі мають малолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 / Т.1 а.с. 13/. Позивач ОСОБА_1 приходиться матір`ю відповідачу ОСОБА_2 і бабою малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Принципом 4 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина має користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальні догляд і охорона мають бути забезпечені дитині та її матері, зокрема належний допологовий і післяпологовий догляд. Дитина повинна мати право на належні харчування, житло, відпочинок і медичне обслуговування.

Відповідно до ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1, 2, 3, 4, 6, 7 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності та не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного службою у справах дітей Ленінського району 23.03.2015р., було проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , під час якого встановлено безлад у кімнатах, речі розкидані, дитина окремого спального місця не має, спить почергово з батьком або з матір`ю, на момент обстеження ходить гола, батьки мають тимчасові заробітки, наявну у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 здають в оренду. Висновки та пропозиції комісії: Дитина не має окремого спального місця, в квартирі не прибрано, постільна білизна, речі та залишки хлібобулочних виробів розкидані по кімнаті. За таких умов належне утримання і виховання дитини не можна вважати можливим. З актом ознайомлений ОСОБА_2 /т.1 а.с.65/

Як вбачається з листа головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19 №01-07/29 від 25.03.2015р., адресованого Начальнику Сліужби у справах дітей Ленінського району, дитина ОСОБА_5 на обліку в поліклінічному відділенні КЗОЗ «ХМДКЛ №19» не перебуває. З метою уточнення місця проживання дитини 24.03.2015р. було здійснено патронаж у родину, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на умовах найму. Батько - ОСОБА_2 не працює, зареєстрований АДРЕСА_2 . Мати - працює неофіційно, зареєстрована у АДРЕСА_3 . Донька - ОСОБА_5 неорганізована. Батьки (зі слів) шлюб розірвали, але мешкають разом. На час патронажу вдома батько з дитиною та сусідська дівчинка. Діти майже роздягнені, ОСОБА_5 без нижньої білизни. У помешканні із зручностями дві кімнати, речі розкидані, постільна білизна брудна на дивані та підлозі. Дитина не має окремого спального місця, спить разом із батьком, не має куточку для занять, ходить майже повністю роздягнена. Під час бесіди батько дитини повідомив, що дитина не стоїть на медичному обліку том, що в цьому не має потреби. Дитина не хворіє, до лікарів не звертались і не планують це робити в подальшому. Батько важає, що сон дитини з батьком та відсутність білизни вкладається у систему виховання, яку вони застосовують - повна відсутність насилля та свобода розвитку особистості. Харчування дитини вкрай обмежене. Зі слів батька - хліб та яйця для нарощування маси тіла. Інше харчування їх виховання не передбачає, як не передбачає і наявність режиму занять і відпочинку. При огляді дитина здорова, розвинута згідно віку. На тілі дитини є гематоми, які батько пояснив падінням дитини. Дитина потребує корекції мови і консультації невролога у зв`язку з гіперактивною поведінкою. 14.03.2015р. дитина була обстежена в КЗОЗ «ОДКЛ «1», де пройшла повний медичний огляд. Рекомендовано консультація лікаря кардіолога. З батьками проведена бесіда по догляду, харчуванню, вихованню, про необхідність контакту з медичними працівниками. Запропоновано звернутися до дільничного педіатра. /т.1 а.с.63/

Як вбачається з відповіді на адвокатський запит №01-08/65 від 15.04.2015р., наданої В.о. головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19, під час активного патронажу 24.03.2015р. було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкає родина ОСОБА_1 . Під наглядом лікарів педіатричного відділення поліклініки дитина не перебуває і не перебувала. За медичною допомогою чи із скаргами батьки не звертались, щеплення не проводились. Під час патронажу в родину вдома батько із дитиною. Відомості про наявність медичної документації на дитину (ф.112/о), медичний нагляд та щеплення, батько надати не зміг. Під час співбесіди ОСОБА_2 повідомив, що дитину виховують за спеціальною методикою, без насильства та обмежень. В зв`язку з тим, що дитина загартована, потреби звертатися до лікарів немає. З батьками дитини (з матірю у телефонному режимі) проведена роз`яснювальна робота стосовно належного ставлення до утримання, виховання, харчування та оздоровлення дитини. Рекомендовано поставити дитину на медичний облік в поліклінічне відділення лікарні за місцем проживання, пройти медичний огляд у спеціалістів та підтримувати контакт з медичними працівниками. Але батько написав заяву - відмову від медичного нагляду за дитиною. /т.1 а.с.64/

Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 17.04.2015р. №520, дитина ОСОБА_5 з народження до лютого 2013 р . мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала під наглядом фахівців лікувального закладу. До досягнення дівчинкою 1 року вона виховувалась обома батьками, поліклініку відвідувала в супроводі матері або батька. На диспансерному обліку не спостерігалась, зі скаргами на стан здоров`я не зверталась. Профілактичні щеплення проводились у відповідності з діючою нормативною документацією. Останнє відвідування - 20.02.2013р. з метою проведення туберкулінодіагностики, дитина була в супроводі батька. Викликів дільничного педіатра додому за час спостереження за дівчинкою не зареєстровано. Під час активного відвідування дільничною медичною сестрою, 15.04.2015р., квартира закрита. Зі слів сусідів сім`я за даною адресою не проживає протягом останніх 6-7 місяців, квартиру здають в оренду. /т.2 а.с. /

Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 03.05.2017р. №584, дитина ОСОБА_5 за період часу з 01.09.2016р. 03.05.2017р. хворіла 5 разів з діагнозами гострий фарингіт (двічі), гострий трахеїт (двічі), гострий фаритнготрахеїт.

Як зазначено у відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої поліклініки №23 Хижняк В.М. від 29.01.2018р. №144, наданої на запит суду, дитина ОСОБА_5 мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала під наглядом фахівців закладу охорони здоров`я з народження до вересня 2017р. За період спостереження дівчинка неодноразово хворіла на гострі респіраторні захворювання, що зафіксовано в первинній медичній документації (історія розвитку дитини - ф.112/о). Лікування отримувала амбулаторно. Поліклініку неповнолітня ОСОБА_5 відвідувала або в супроводі матері, або у супроводі батька, інколи - з обома батьками. Рекомендації лікарів мати виконувала в повному обсязі. Під час відвідування закладу охорони здоров`я нижня білизна на дитині була в наявності. В холодну пору року ОСОБА_5 була одягнута більш легко, ніж решта дітей. Профілактичні щеплення дівчинка отримувала своєчасно, у відповідності до календаря профілактичних щеплень. Щорічна туберкулінодіагносттика проведена у 2013р та в 2016р. Додатково повідомляємо, що малолітня ОСОБА_5 перебувала на обліку в службі у справах дітей Київського району м.Харкова як дитина, що потрапила в складну життєву ситуацію. У відповідності до «Журналу реєстрації вибувших дітей по педіатричному відділенню №2» 5 вересня 2017р. дівчинка вибула на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 та відвідує середню загальноосвітню школу №126.

Як вбачається з консультативного висновку від 17.09.2016р., виданого Центром дитячого здоров`я «Радуга», дитина консультована у звязку зі скаргами на періодичне «відхаркування» протягом 2-х місяців. Нещодавно перенесла ОРЗ. Встановлений діагноз: остаточні прояви ОРЗ. Невроз.

Як вбачається з відповіді головного лікаря Харківської міської дитячої клінічної лікарні №19 від 31.01.2018р. №01-08/23, в зоні обслуговування поліклінічного відділення лікарні за адресою: АДРЕСА_6 мешкає дитина ОСОБА_5 . Дитина прибула під нагляд лікарні 27.11.2017р. За період нагляду за дитиною за медичною допомогою з приводу дитини батьки не зверталися. Викликів додому до хворої дитини не було. На прийом в поліклініку дитина приходила в супроводі батька. Під час огляду 27.11.2017р. дитина вдягнута не по сезону (без верхнього одягу). Дитині у віці 6-ти років не було зроблено щеплення за планом: ревакцинація проти кору, паротиту та краснухи, ревакцинація дифтерія, правця і поліомієліту. Не проводилась туберкулінодіагностика у 2014, 2015р.р. 11.01.2018р. представниками Служби у справах дітей Холодногірському району сумісно з представниками Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та лікарні було здійснено вихід за місцем проживання дитини. Із слів батька у дитини індивідуальний режим дня, який припускає відсутність насилля і повну свободу розвитку особистості. Дівчинка навчається у школі №3 з використанням дистанційних технологій та щоденно з репетитором. Дитина загартована та не потребує дуже теплого одягу. ОСОБА_5 була оглянута педіатром. При огляді педіатром нижня білизна відсутня. На даний час претензій до медичного спостереження за дитиною у медичних працівників немає. Але викликає занепокоєння той факт, що дитина не навчена загальновизнаним правилам поведінки: відсутня нижня білизна, не одягнена за сезоном, харчування тільки на вимогу дитини та за її смаками, не має спілкування з однолітками. Мати вдома відсутня. З батьком дитини (мати була відсутня) проведена бесіда про необхідність своєчасного щеплення, гігієни з урахуванням анатомічних потреб дівчинки, одягу за сезоном та харчування відповідно вікових норм.

З перелічених вище доказів вбачається, що батьки малолітньої ОСОБА_5 не забезпечили її належним харчуванням, належними житловими умовами, одежею, відпочинком і медичним обслуговуванням згідно вікових норм.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

Незабезпечення дитини верхньою одежею в холодну пору року у сукупності з частими захворюваннями верхніх дихальних шляхів, несвоєчасні або не в повному обсязі вакцинування та туберкулінодіагностика, несбалансоване харчування, а також позбавлення дитини нижньої білизни суд розцінює як економічне насильство над дитиною з боку батьків.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.150 СК України, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.19 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на освіту. Згідно з п. 2 ч.3 ст.55 діючого ЗУ «Про освіту» , батьки здобувачів освіти зобов`язані сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених нею результатів навчання.

Однак, з відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 11.10.2016р. №784 та доповідної записки класного керівника 1-Г класу Харківського ліцею №107 Тодорової О.В. вбачається, що під час перебування ОСОБА_5 у ліцеї, дитина проявляє не зовсім звичайну для свого віку поведінку. Часто засмучується, хоче додому, за її словами, сумує за татом. На першому знайомстві батько дитини попередив, що у них в родині незвичайний режим дня (він працює вночі). Вчитель повинен враховувати цей факт, бо дитина також не дотримується режимних норм. Наслідком цього є не зосередженість дівчинки під час навчального процесу, розлад емоційного стану. У процесі навчання дівчинка проявляє інтерес до навчальної діяльності, захоплюється ігровими моментами, намагається справлятися з поставленими вчителем завданнями. Але, на жаль, це має непостійний характер. Батьки одягають дитину вільно, не дотримуючись вимог шкільної форми ліцею. Мав місце випадок, коли дитина була без спідньої білизни, лише в колготах. Прохання заплести довге волосся батьки ігнорують. Батьківські збори 29.08.2016р. батьки не відвідували. На наступних зборах був батько. До школи і зі школи дитину супроводжує також він. Мати була в ліцеї тільки 1 вересня. Мав місце випадок, коли дитина без поважних причин пропустила навчальний день 22.09.2016р. На прохання вчителя пояснити причину відсутності батько відповів, що пропуск визначити, як без поважних причин.

Як вбачається з відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 06.04.2017р. №295, ОСОБА_5 пропускала навчальні заняття з 11.10.2016р. по 04.04.2016р., всього 45 днів. З них 32 дні за хворобою з діагнозами «Фарингіт», «Бронхіт», «Гострий фаринготрахеїт», «Трахеїт». Крім того, дівчина теж була відсутня у школі 16.01.2017, 20.01.2017, 01.02.2017, 06.0.2017-09.02.2017. Батько надав письмове пояснення. На 6 пропущених днів у школі ніяких підтверджуючих документів немає. ОСОБА_5 розуміє пояснення вчителя, відповідає на запитання. На уроках не завжди зосереджена. Інколи вдається до сліз, бо скучає за домівкою. Були випадки, коли шкільне приладдя було не в повному обсязі.

Як вбачається з відповіді Директора Харківського ліцею №107 від 05.01.2018р. №15, ОСОБА_5 пропускала навчальні заняття з 25.03.2017р. до закінчення навчального року, всього 21 день. А саме: 06.04.2017-14.04.2017, 19.04.2017, 21.04.2017, 27.04.2017, 03.05.2017-10.05.2017, 15.05.2017-15.05.2017, 23.05.2017-25.05.2017. На 15 днів батьки надали пояснення, а решта - повідомляли телефоном про відсутність дитини на уроках, про що є повідомлення у класного керівника на Viber.

Як зазначено у відповіді №Ч/4/33/4-41-17 від 11.09.2017р., складеної т.в.о.начальника Служби у справах дітей по Холодногірському району Савченко О.В., Службою у справах дітей розглянуто звернення ОСОБА_1 та проведений огляд за місцем проживання дитини. З батьком дитини ОСОБА_2 проведена профілактична бесіда щодо необхідності виконання рішень суду про побачення баби з онучкою. Батькові наполегливо рекомендовано не чинити психологічний тиск на доньку щодо її побачень з бабусею та дідусем. Батько попереджений щодо відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання, навчання та лікування малолітньої доньки. Додатково повідомлено, що дитина приступила до навчання у школі №126 з запізненням - з 11.09.2017р.

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 01.09.2017р., складеного Службою у справах дітей, проведено обстеження умов проживання родини ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_6 . На момент обстеження (1 вересня), яке відбувалося о 10.00 годині ранку, дитина знаходилась вдома (замість школи) і відпочивала. Зі слів батька, мати дитини пішла на роботу. Як пояснив батько, сьогодні він планує забрати особову справу учениці ОСОБА_5 з ліцею №107 та віддати до Харківської ЗОШ №126. Зі слів батька відносини в родині дружні, малолітня ОСОБА_5 не бажає спілкуватись з бабусею ОСОБА_1 та дідусем. З батьком проведено профілактичну бесіду щодо виконання батьківських обов`язків, особливо в частині своєчасного залучення дитини до навчання у школі. ОСОБА_2 ознайомлений підпис з Актом .

З відповіді Директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 від 03.01.2018р. №4 Усиченко Л.М. , надану на адвокатський запит, а також відповіді Директора Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 від 03.01.2018р. №4 Усиченко Л .М, надану на ухвалу суду вбачається наступне. ОСОБА_5 була зарахована на навчання до 2 Г класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 на підставі заяв батьків. 07.12.2017р. ОСОБА_5 було відраховано зі складу учнів 2 Г класу на підставі заяв батьків та довідки №675 від 05.12.2017р., виданої приватним закладом «Харківська школа І-ІІІ ступенів «АНГСТРЕМ» Харківської області про зарахування до освітнього закладу. У розділі І «Облік відвідування (пропуск занять)Класного журналу 2Г класу класним керівником Татарніковою Ю.Ю,було зроблено записи про кількість уроків (годин), пропущених ОСОБА_5 , з чого вбачається, що дитина без поважних причини була відсутньою протягом 13 днів у період з 21.11.2017р. по 07.12.2017р.Крім того, класний керівник 2Г класу зазначила, що під час відвідування закладу освіти ОСОБА_5 були наявні порушення правил внутрішнього розпорядку для учнів, пов`язані з її систематичними запізненнями на навчальні заняття. Директором школи було з`ясовано, що систематичні запізнення на навчальні заняття та причини відсутності на них ОСОБА_5 пов`язані з особливостями функціонування її біологічного годинника. З цього приводу батькові дитини ОСОБА_2 надав письмові пояснення від 07.09.2017 р. та 27.11.2017р.Будь-які інші документи на підтвердження поважності причин відсутності дитини на заняттях, а також висновки лікарсько-консультаційної комісії закладу охорони здоров`я за місцем спостереження дитини про те, що ОСОБА_5 за станом здоров`я не може відвідувати навчальний заклад та потребує зарахування на індивідуальну форму навчання, батьками дитини до школи не надавалися. Під час навчання супровід ОСОБА_5 в школу та зі школи здійснював її батько. За спостереженнями класного керівника ОСОБА_5 часто мала неохайний вигляд, брудне волосся, не зачесане в косу або хвіст, нігті не були коротко обрізані. Траплялися випадки, коли батько приводив дитину до закладу без спідньої білизни, за несприятливих погодних умов - без колгот, у легкій сукні та рукавичках. Дитина мала початковий рівень навчальних досягнень, відтворювала незначну частину навчального матеріалу, має нечіткі уявлення про об`єкт вивчення. На уроках дитина не проявляла зацікавленості, постійно плакала, домашні завдання ніколи не виконувала, до школи приходила без навчальних посібників, підручників, зошитів. Батько ОСОБА_5 звертався до класного керівника із вимогою доньку на уроці не опитувати, не примушувати робити завдання, не викликати до дошки, не робити жодних зауважень. Батьки дитини не брали участі в освітньому процесі: не відвідували батьківських зборів, відмовлялися допомагати в організації позакласних заходів. Батько байдуже ставився до рівня навчальних досягнень дитини. На уроках дитина часто перебувала у стресовому стані, проявами якого були істерики, приступи стурбованості, тривожність, апатія. У дитини спостерігалися ознаки порушення соціалізації. Дитина ніколи не спілкувалася з однокласниками, оскільки не знаходила з ними спільної мови. Вона не контактувала з іншими дітьми, не намагалася грати разом з ними, не прагнула вчитися новому.

Як вбачається з копії сторінок Класного журналу 2-Г класу Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126, ОСОБА_5 в період часу з 28.09.2017р. по 07.12.2017р. була або взагалі відсутня у школі,або пропускала від двох до чотирьох занять на день.

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 від 07.09.2017р., адресованої Директору Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 Усиченко Л.М. (наводиться мовою оригіналу): «Мы родители ОСОБА_5 сообщаем, что внутренние часы нашего ребенка сместились. Мы приложили необходимые усилия но это не помогло. Применить физическое и психическое насилие мы не имеем права. Не давать ребенку спать сутки - мы не можем, это навредит его здоровью, разбудить и отправить в щколу в 9 утра «принудительно» - тоже нельзя, это проверено нами и не работает должным образом и вызывает отвращение к школе, блокировку добровольного посещения школы со стороны ребенка. Поэтому мы будем ждать исправления графика сна более мягким, естественным путем. Сообщаем вам, что ОСОБА_5 будет отсутствовать в школе до тех пор пока ее график сна не нормализуется (примерно одну неделю). Если у представителей школы или службы по защите прав детей есть сомнения в наших словах, они могут прийти к нам и уложить нашего ребенка в 9-10 вечера, чтобы убедиться что это сделать не возможно и к нам не было претензий о ненадлежащем выполнении наших обязанностей. Сами мы готовы выполнять все необходимые требования, в любой момент уложить или разбудить ребенка в школу, собрать портфель и покормить , если ребенок нем блокирует физически и это не навредит его здоровью. Такая ситуация со сном не нова, это случается регулярно не зависимо от наших действий».

Як вбачається з заяви ОСОБА_2 від 27.11.2017р., адресованої Директору Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №126 Усиченко Л.М. (наводиться мовою оригіналу): «Мы родители ОСОБА_5 сообщаем, что внутренние часы нашего ребенка постоянно меняются. В школу наш ребенок ходить отказывается. Соблюдать режим тоже категорически отказывается. Никакие законные меры не помогают. Применять физическое и психическое насилие мы не имеем права.»

Відповідно до відповіді приватного закладу «Харківська школа І-ІІІ ступенів «АНГСТРЕМ» від 19.01.2018р. №14, ОСОБА_5 до закладу наказом №610у від 14.12.2017р.Документи до школи подавала мати ОСОБА_4 Приватний заклад надає освітні послуги за дистанційною формою організації навчанння, що не передбачає чітко встановлених термінів здачі поточних робіт. Обов`язковим є спілкування учня з учителем наприкінці семестру. за час навчання дитина не виконувала завдань та не виходила на консультації з учителем. За 1 семестр дитина не атестована з жодного предмета.

Таким чином, дослідженням вказаних доказів встановлено, що батьки належним чином не виконали свій обов`язок щодо забезпечення дитини освітою.

Крім того, відповідно до ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства», дитина має право на житло. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно зі статтями 150, 156 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання; держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Як вбачається з Відомостей відділу обліку та мониторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 16.02.2018р., місце проживання дитини не зареєстровано у м.Харкові та Харківській області.

Як вбачається з Акту обстеження умов проживання від 01.09.2017р., складеного комісією у складі співробітників Служби у справах дітей по Холодногірському району, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та дитина проживають за адресою: АДРЕСА_6 без реєстрації, житло орендовано. З пояснення батька встановлено, що він планує закінчити ремонт у квартирі, де зареєстрована донька з матір`ю ( АДРЕСА_3) , там мешкати в майбутньому.

Як вбачається з Акту обстеження житла за адресою: АДРЕСА_3 , складеного 02.02.2018р.Службою у справах дітей по Київському районі, квартира НОМЕР_6 знаходиться на 4 поверсі. Зі слів сусідки квартири НОМЕР_7 стало відомо, що у квартирі НОМЕР_6 ніхто не мешкає протягом останніх 10 років. Через замкову щілину було видно, що у квартирі серед коридору лежить цегла, з під`їзду видно, що до квартири відрізано газопостачання.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 03.08.2017р. № 93614950, квартира за адресою: АДРЕСА_2 була продана 30.06.2017р. ОСОБА_11

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.04.2019р., квартира за адресою: АДРЕСА_3 02.02.2018р. була продана ОСОБА_12

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.04.2019р. № 163267201, 163267139, 163267263 вбачається, що ні за ОСОБА_2 , ні за ОСОБА_4 , ні за малолітньою ОСОБА_5 нерухоме майно не зареєстровано.

Зазначені докази свідчать про те, що батьки дитини погіршили житлові умови дитини, так як розпорядилися без дозволу органу опіки і піклування житлом, право на користування яким мала дитина.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Відповідно до ч.1 ст.257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають прав перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Як вбачається з заяви позивача ОСОБА_1 , поданої на адресу Київського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 11.04.2014р. /Т.1 а.с.14-21/, заяви, поданої на адресу Начальника служби у справах дітей Харківської обласної адміністрації Печерських Т.В. від 11.12.2014р. /Т.1 а.с.22-26/, а також відповіді заступника начальника Управління служб- начальника служб у справах дітей Київського району Матвіїв В.В. від 23.04.2014р. №Ч-27 /т.1 а.с.27/, відповіді Заступника директора Департаменту - начальника управління організації лікувально-профілатичної допомоги дітям і жінкам Голубової М.А. від 19.01.2015р. №Ч-10-332/0/55-14 237/0/57-15 /т.1 а.с.28/, відповіді Начальника служби у справах дітей Харківської обласної адміністрації Печерських Т.В. від 15.01.2015р. №01-36/99, позивач ОСОБА_1 зверталась до вказаних органів з питанням про розшук дитини та перевірку дотримання прав дитини з боку батьків з 11.04.2014р. Однак місцезнаходження дитини не було встановлено.

Як вбачається з рішення Київського районного суду м.Харкова від 13.11.2015р. у справі №640/16183/15-ц був встановлений графік побачень ОСОБА_1 з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання систематичних побачень у першу, третю суботу місяця з 9.00 години по 21.00 годину неділі з виїздом в місця громадського відпочинку, оздоровлення або за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 . Також постановлено усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з онучкою та зобов`язано відповідачів (батьків дитини) не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. Рішення набуло чинності 24.11.2015р.

З вироку Київського районного суду м.Харкова від 29.11.2017р. у справі №640/3762/17, який набув чинності 29.12.2017р., вбачається, що 29.04.2017р. близько 10.00 годині, знаходячись біля будинку 13-В по вул.Валентинівській в м.Харкові, ОСОБА_2 спричинив легкі тілесні ушкодження своєму батьку ОСОБА_9 Побиття відбувалось в день та час, встановлений для побачення дитини з бабою ОСОБА_1 .

З рішення Київського районного суду м.Харкова від 13.06.2017р.у справі №640/3762/17, яке набуло чинності 14.07.2017р., вбачається, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перешкоджали відвідуванню дитиною міста Одеси для відпочинку на морі разом з бабою ОСОБА_1 . Позов ОСОБА_1 був задоволений. Наданий дозвіл на тимчасовий виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5 до міста Одеси в період часу з 19.08.2017р. по 27.08.2017р. у супроводі баби ОСОБА_1 без дозволу і супроводу батьків дитини - ОСОБА_2 і ОСОБА_4 .

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.04.2019р. у виконавчому провадженні №58980140, винесеної головним державним виконавцем Київського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області Мазуріною О.М., розпочате примусове виконання за виконавчим листом №640/16183/15-ц 2/640/3790/15, який виданий Київським районним судом м.Харкова, про встановлення побачень дитини ОСОБА_5 з бабою ОСОБА_1 , усунення перешкод бабі у спілкуванні з внучкою та у її вихованні, зобов`язання вчинити певні дії. /т. а.с./

Дані докази свідчать про порушення батьками обов`язку виховання дитини в дусі поваги до своєї сім`ї і родини та неперешкоджання бабі і діду у спілкуванні з онучкою.

Як вбачається з Висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 02.06.2015р. №287, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету ХМР. Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено. Малолітня ОСОБА_5 зареєстрована з батьком за адресою: АДРЕСА_2 , але в останній час фактично мешкала з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом обстеження від 23.03.2015 дитина не має окремого спального місця (зі слів батька спить разом з ним), в квартирі не прибрано, постільна білизна, речі та залишки хлібобулочних виробів розкидані по кімнаті. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №23» дитина мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та перебувала під наглядом фахівців лікувального закладу до досягнення дівчинкою 1 року. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №19» дитина на обліку в поліклінічному відділенні не перебуває. На час патронажу вдома батько з дитиною та сусідська дівчинка. Діти майже роздягнені, ОСОБА_5 без нижньої білизни. У помешканні із зручностями дві кімнати, речі розкидані, постільна білизна брудна на дивані та підлозі. Дитина не має окремого спального місця, спить разом із батьком, не має куточку для занять. Під час бесіди батько дитини повідомив, що дитина не стоїть на медичному обліку тому, що в цьому не має потреби. Дитина не хворіє, до лікарів не звертались і не планують це робити в подальшому. Батько вважає, що сон дитини з батьком та відсутність білизни вкладається у систему виховання, яку вони застосовують - повна відсутність насилля та свобода розвитку особистості. Харчування дитини вкрай обмежене. Зі слів батька - хліб та яйця для нарощування маси тіла. Інше харчування їх виховання не передбачає, як не передбачає і наявність режиму занять і відпочинку. При огляді на тілі є гематоми, які батько пояснив падінням дитини. Дитина потребує корекції мови і консультації невролога у зв`язку з гіперактивною поведінкою. 14.03.2015р. дитина була обстежена в КЗОЗ «ОДКЛ «1», де пройшла повний медичний огляд. Рекомендовано консультація лікаря кардіолога у зв`язку з підозрою на вторинну кардіопатію. З батьками дитини (з матір`ю в телефонному режимі) проведена роз`яснювальна робота стосовно належного ставлення до утримання, виховання, харчування та оздоровлення дитини. Рекомендовано поставити дитину на медичний облік в поліклінічне відділення за місцем проживання, пройти медичний огляд у спеціалістів та підтримувати контакт з медичними працівниками. Але батько написав заяву - відмову від медичного нагляду за дитиною. На засіданні Комісії ОСОБА_2 повідомив, що не вважає за необхідне проходити з дочкою медичні обстеження тому, що він не бачить в цьому потреби. На зовнішній вигляд його дочка здорова. На запитання членів Комісії, чому ОСОБА_5 , якій п`ять років, сексуально обізнана, ОСОБА_2 повідомив, що вона володіє комп`ютером і сама заходить на потрібні їй сайти. Бабуся дитини - ОСОБА_1 повідомила, що її малолітня онука, ОСОБА_5 , мешкає разом з батьком. Мати дитини, ОСОБА_4 , мешкає окремо, не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Її син, ОСОБА_2 , який мешкає разом з малолітньою , виховує дитину всупереч загальноприйнятим нормам, не годує дитину відповідно до її віку, спричиняє дитині тілесні ушкодження, і як на її думку розбещує, про що вона звернулася з відповідними заявами до правоохоронних органів. Враховуючи вищезазначене та рекомендації Комісії, керуючись ст.стю19, 164 Сімейного кодексу України, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , як представник органу опіки та піклування, вважав за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5. /т.1 а.с.59-61/

У судові засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 протягом 2016-2019 років не з`являлись, чим засвідчили свою байдужість до дитини і незацікавленість її подальшою долею.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 , долучених до справи /т.1 а.с.135-137/, ним наводиться власна думка щодо питань сексуального розвитку дитини та зазначено (текст наводиться мовою оригіналу): « Ниже изложены доказательства наличия исследований того, что в таком возрасте ребенок уже может интересоваться аспектами секса, мастурбировать (как минимум трогать себя и обнаруживать «приятные места»), а также предлагать сексуальные игры другим детям и взрослым не зависимо от воспитания. Термин «карта любви» был введен американским сексологом Джоном Мани для описания сексуальных предпочтнений человека. Карта любви - это уникальный для каждого человека образ идеального полового партнера и оптимальной сексуальной активности с ним, который жестко запечатлен в мозге. По Мани критическим периодом в ее формировании является возраст от пяти до восьми лет. Он придавал большое значение детским сексуальным играм в этом возрассте, считал, что у ребенка, пропустившего их, могут быть атипичные сексуальные предпочтения, когда он вырастет. Шести-семилетние дети обычно очень хорошо знают о главных анатомических отличиях людей разного пола и как правило, понимают неуместность обнажения тела на людях. Несомненно, самосознание ребенка формируется под влиянием родителей и повседневной практики общения в домашних условиях, однако и здесь природное любопытство детей проявляется в играх «в больницу» или «в дом», которые допускают сексуальное общение. Оно может проходить в форме взаимного осмотра наружных половых органов, прикосновения к ним, поцелуев или введения посторонних предметов во влагалище или прямую кишку. Сексуальное экспериментирование может иметь место среди детей одного или разных полов. Цель такого поведения - приобретение знаний: «Как я отличаюсь от других, похожих на мен6я людей», или «Чем представители противоположного пола отличаются от меня». Другая цель - испытать запретное и посмотреть, что из этого выйдет: кто обнаружит проступок, как прореагирует, как я выйду из этого положения и т.д. Обе цели взаимно дополняют одна другую, поскольку запретное знание обычно кажется более привлекательным, чем легко доступное. Участие детей в таких играх является , по видимому, универсальным явлением. Детские сексуальные игры в обычных условиях психологически неопасны и с точки зрения развития ребенка могут, вероятно, считаться полезными для формирования навыков психо-социального общения. Психологическую опасность может представлять резкая реакция родителей. Ребенок, застигнутый во время сексуально игры в одиночку или в компании с другими детьми, легко улавливает отрицательную реакцию родителей, но ему трудно понять ее. С точки зрения ребенка игра есть игра, тогда как родители, однаружившие, что их ребенок мастурбирует или вовлечен в сексуальную игру с другими детьми, видят в этой сцене только ярко горящее слово секс, написанное крупными буквами. Родительские угрозы или зловещие предсказания , что такое «дурное» поведение будет иметь ужасные последствия, пугают ребенка. Слова матери или отца о том, что «это грязно» могуть быть истолкованы слишком буквально, и в душу ребенка будут брошены семена из которых вырастет его отрицательное отношение к сексу в будущем. Старший дошкольный возраст характеризуется определенным этапом полового развития: от познания схемы собственного тела дети переходят к познанию «устройства» своих сверстников. При благоприятных стечениях обстоятельств это все выглядит как игра, на которую взрослые не обращают внимания. Например, «Больница», основная процедура- уколы в попу. Или «Куча мала», где можно друг друга потрогать. Или игры с переодеванием. Все это - «сексуальные игры». К нормальным проявлениям относятся подглядывания в туалете и душе, показывание друг другу всего, что принято скрывать. Самое опасное - это негативная , бурная реакция взрослых на эти действия детей.

Як вбачається з дослідженого в ході розгляду справи відеозапису, наданого позивачем ОСОБА_1 , малолітня ОСОБА_5 розповідає бабі про те, що батько вчиняв по відношенню до дитини розбещення./т.1 а.с.30/

Як зазначила позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, даний відеозапис був зроблений нею 13.03.2015р. під час перебування дитини у неї в гостях у м.Первомайський. Після розповіді дитини, з урахуванням попередньої незвичайної поведінки сина ОСОБА_2 , вони з чоловіком звернулися з заявами про злочин до Ленінського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, що підтверджується витягами з ЄРДР у кримінальних провадженнях №0000687 за ч.1 ст.125 КК України та №0001183за ч.2 ст.156 КК України. /т.1 а.с.66-67/ Також ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав.

Суд зазначає, що особа може вважатись такою, що вчинила злочин, виключно на підставі вироку суду, який набув чинності. Такий вирок у справі відсутній.

Однак наявні у справі докази і документи, поведінка дитини, покази свідків свідчать про обрання відповідачем ОСОБА_2 методів виховання, які можуть негативно вплинути на духовний і моральний розвиток дівчинки, ходіння без трусів у такому віці принижує гідність дитини, тому такі способи вихання є недопустимими.

Також до справи долучений досліджений в судовому засіданні відеозапис з розповіддю дитини про те, що батько приставляв до живота дитини ніж і вона злякалась цього./т.1 а.с.30/.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона приходиться рідною тіткою ОСОБА_5 , донькою позивачу ОСОБА_1 і рідною сестрою відповідачу ОСОБА_2 . До семи років вона бачила дитину, а потім ОСОБА_2 став її приховувати. Він проти спілкування дитини з рідними. Дитина закрита у квартирі. Він жорстоко з нею поводиться, казав, що дітей треба бити. Купував дитині енегретичні напої, щоб вона була у гарному настрої. Дитина була не розчесана, грязно вбрана, нігті не обрізані. Мати кинула дитину і не реагувала на прохання забрати дитину від батька. Дитина вдень спить, а вночі бодрствує, має необмежений доступ до комп`ютера з однорічного віку. Грає у жорстокі ігри і ОСОБА_2 вважає це нормальним. ОСОБА_2 забороняв вчити дитину пісням, віршам, вважав це поганим. Так як матері не було,її думка з цього приводу невідома. ОСОБА_2 наполягав, щоб дитина не носила трусів. Взимку дитина була вдягнута тільки в колготи, светр, рукавиці, легке взуття. Батько дитини заперечував вдягати дитині шапку, куртку, пояснюючи це загартовуванням. Свідком фізичного насильства з боку батька свідок не була, однак він повчав її особисто, що треба бити дітей, щоб були слухняними. На попі дитини вона бачила синці, були набряклі очі, голова. Годування дитини буле скудне, так як ОСОБА_2 не хотів готувати та мити посуд. Дитина сама запарювала собі каші швидкого приготування, користувалася мікрохвильовою пічкою. ОСОБА_2 був противником відвідування дитиною дитячого садка, святкування будь-яких свят, днів народження. Коли дитина з батьком жили в будинку в с.Таранцівка, там був бруд, безлад, сморід, стояло повне відро з помиями. В квартирі на АДРЕСА_2 також було брудно, посуд немитий. ОСОБА_2 навчив дитину в Таранцівці прати свої речі в тазу. Сусіди розповідали, що дитина вештається гола, просить супчика. В раціон дитини входили лише яйця, каші, булки. Відомий факт сексуального насильства. Дитина розповідала, перебуваючи в гостях у баби, що вони граються з батьком голі, він душить її животом, каже, їй важко дихати, страшно. Дитина розповідала, що на ніч батько дає ковбасу, сильно засмучуюсь при цьому, що свідок також пов`язує з сексуальним насильством. Дитина розповідала, що батько не закривається у ванній кімнаті, бриє при ній різні частини тіла. По квартирі дитина ходить гола, а він в трусах. До 5 років мали одне спальне місце з батьком. Казав, що хоче, щоб дитина не була сексуально закута, що в 15 років видасть її заміж. Батьки не дбають про здоров`я дитини, в поліклініці рідко бувають. На статевих органах дитини спостерігала запалення.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що він приходиться чоловіком дідом ОСОБА_5 , чоловіком позивачу ОСОБА_1 і батьком відповідачу ОСОБА_2 До онучки вони їздили з народження. ОСОБА_2 став призначати дитині своє харчування, щоб фігура була гарна. Почав по своїй системі закалювати. Хотів, щоб дитина не була сексуально замкнута, водив голу, сусіди скаржились. ОСОБА_2 не готував дитині перші блюда і забороняв ними годувати дитину. Дитина вдень не гуляла, так як він нібито працює вночі, хоча офіційно він ніде не працював. Так як ОСОБА_2 не зміг оплачувати за комунальні послуги за квартиру по АДРЕСА_2 , вирішили здати її в оренду і переїхати з дитиною до с.Таранівка. Однак в селі ситуація погіршилась, все заросло, засмерділо, дитина бігала гола по вулиці, а він погрожував сусідам. В селі прожив 6 місяців. Тоді баба з дідом пригрозили матері дитини, що будуть подавати на позбавлення батьківських прав, якщо вона не забере дитину і не займеться її вихованням. Замість того, щоб забрати дитину на виховання, батько і мати таємно вивезли дитину до смт Коломак, де проживали у будинку баби ОСОБА_4 Через деякий час ОСОБА_2 сам подзвонив, виявилось, що його вигнали з будинку, так як ганявся з топором за бабою. ОСОБА_2 орендував житло в Холодній горі в м.Харкові, скриваючи своє місце проживання. Дитину забирали немиту, неухожену. В день його народження комісія проводила обстеження житла, в холодильнику було пусто, в квартирі не прибрано. Потім переїхав в гуртожиток малосімейного типу. Були скарги від сусідів, відро з сечею стояло під дверима. Коли брали дитину на побачення, вона розповідала, що харчується тільки булочкою, яйцями, ковбасою. Жінка наполягала на привиках і що треба до лікаря. Потім повернулися з дитиною на Блюхера. Спочатку ОСОБА_2 давав дитину для побачень, а потім став агресивним. Дитина розповідала, що батька не любить. Коли вона до нас їздить. Погрожував діду з бабою, що повідрізає голови. Бачились біля під`їзду з дитиною або біля школи, годували її. Вона хотіла - ходила до школи, не хотіла - не ходила. Син продав квартиру на Блюхера, переїхав на Холодну гору. Його жінка пішла до нової школи, а там вчителька сказала, що ОСОБА_5 до школи приходила без трусів. Потім ОСОБА_2 перевів дитину на дистанційне навчання. Вчителька казала, що вона не вспіває по заняттям. З жінкою привозили на Холодну гору сумки з продуктами. Він по телефону казав: ставьте сумки під двері і уходьте. І сексуальні проблеми вилізли. У дитини не було одежі по сезону, баба з дідом купували одежу. Дитина сидить дома, тому батько їй не купує одежу. Батько дитини допустив сексуальне насильство. 12 березня 2015р.дитина дивилась телевізор, побачила, як цілуються жінка з чоловіком, і каже: «зараз вони будуть родити красулю». На запитання, що це означає, дитина відповіла, що це коли запихують пісю в попу, що так їй робив батько, що вона хворіла, мазали кремом, він ще просив в рот взяти. Тому вони вирішили звернутись до суду і поліції. Також дитина розповідала, що не любить, коли батько лягає на обличчя, дитина задихається, царапається. А син пояснив, що дитина насправді надивилась порнографії, що нічого такого не робив. Батько дитину не обуває, не кормить, вчиняє сексуальне насильство, щоб була без компексів. Він телефонував сину, а той каже, що це нова методика. Каже, що дівчинці треба гарно вийти заміж. Коли забирали дитину на побачення, то в неї були синяки. Жінка телефонувала, питала,що це, а він відповів, що ОСОБА_5 не слухалася. Визнавав, що б`є дитину по голові. Вдень, коли дитина спала, ОСОБА_2 включав шум комп`ютера, щоб заглушав зовнішні звуки. Графіку у дитини не було. Дитину востаннє забирали в 2017 році. Після цього з ініціативи ОСОБА_2 не бачимось, він не відкриває двері.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що вона є сусідкою колишньою ОСОБА_1 ОСОБА_2 по АДРЕСА_2. ОСОБА_5 знає з дитинства. Коли вона була зовсім маленькою, батьки залишали дитину вдома одну, вона плакала, що було чутно сусідам. Мати не займалася дитиною. Часто сиділа під квартирою і плакала, так як ОСОБА_2 її не впускав. Її з дитиною не бачила. ОСОБА_2 також дитиною належним чином не займався. Виносив дитину голу повністю, без трусів. Дитина була брудна, неопрятна. Пізніше бачила ОСОБА_5 в платті без трусів. О шостій годині ранку батько з дитиною ходили в кіоск по морозиво і цукерки. Вона була свідком події, коли ОСОБА_2 побив батька під підїздом, так як не хотів віддавати ОСОБА_5 на побачення. Дитина ходила сама до школи з ключами на шиї. Приходила вчителька зі школи №107 і цікавилась, чому ОСОБА_5 не ходить до школи. Коли ОСОБА_2 виводив дитину голу у пісочницю, сусіди робили йому зауваження, однак він не реагував. У перший клас дитина ходила без трусів, витягувала плаття. Щоб сісти на лавочку. У мороз дитина ходила без шапки і в колготах.

Допитана у справі свідок ОСОБА_14 повідомила, що вона працює вчителем початкових класів школи №126. ОСОБА_5 ходила до неї у другий клас. Навчальні заняття ОСОБА_5 практично не відвідувала. Приходила з батьком, який пояснив, що вона грає на комп`ютері вночі, в неї нема режиму. ОСОБА_5 могла приходити з запізненнями, проходило час, півтора, і в неї починалася істерика. Батько казав, щоб я в такому разі йому телефонувала. Дитина приходила без ручки, щоденника. Вона не написала жодної контрольної або самостійної роботи. В холодний сезон ОСОБА_5 ходила лише в платті, колготах, туфлях, перчатках, без куртки, шапки, штанів. Батько казав, що дитина загартована. Дитина була не заплетена, вчителька пропонувала батьку заплести дитину. Вчителько телефонувала батьку на 1 уроці, інколи він не відповідав, інколи казав, що ОСОБА_5 грає до того часу, до якого захоче, тому не може прийти до школи. Дитина сиділа на другій парті. Коли роздвинула ніжки, то було видно, що вона без трусів. Дитина могла задирати плаття і поправляти колготи при всьому класі, або почесати себе в різних місцях, тому вчителька пояснювала їй, що такі речі потрібно робити в туалеті, на що дитина відповідала, що вона не стісняється. ОСОБА_5 нічого не вміла: ні писати, ні читати, у неї навіть розмір букв був різний, не розуміла, що треба писати в строчку, могла написати двійку на весь аркуш. Це наводило на думку. Що вдома з нею ніхто не займався. Вчителька зверталася до завуча та директора, так як не могла оцінити знання дитини. Вони приходили на урок, спостерігали. Дитина викрикувала на уроці, вчителька пояснювала, що потрібно підіймати руку. На уроці дитина могла без причини розплакатися. Батько сказав, що якщо не хоче, не заставляти. Мати дитини зателефонувала вчительці лише один раз, хотіла забрати дитину зі школи, однак ОСОБА_5 в цей день не було на уроках. Батько відмовився, щоб дитину привітали на день її народження і подарували подарунок, хоча по традиції всіх дітей в класі вітали. Комісія відвідувала дитину вдома, так як вона не відвідувала школу. Коли прийшли, батько показав дитину, яка спала на полу на матрасі, була вкрита одіялом. Горіло неонове світло. На кухні стояв великий пакет з супермаркету «Рост», наповнений пустими контейнерами від готової їжі з супермаркету. Батько сказав, що мати дитини іноді живе з ними, однак присутності жінки не було помітно, так як не було домашньої їжі. Батько дитини сказав, що всю їжу він придбає готову. Сказав. Що не хоче, щоб дитина отримувала освіту в Україні, буде вчитись до 8 класу, а потім віддасть її заміж. Сказав також, що вчить ОСОБА_5 , щоб вона нічого не стіснялася. Вчителька розповіла, що ОСОБА_5 піднімала плаття в школі, однак дівчинка повинна бути скромною, однак він відповів, що так не вважає. Раніше дитину бачили інші вчителя біля дома, однак вже давно її не бачили. Вчителька вважає, що виховання не відповідало нормам, у дитини не було бажання вчитися, вона гралася, в неї не було режиму, рівень знань не відповідав віку, не була соціально адаптована.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він приходиться дядьком ОСОБА_5 і зятем позивачу ОСОБА_1 Він вважає,що ОСОБА_5 утримується в умовах, в яких не повинна утримуватися дитина, так як нема належного харчування, сну і відпочинку, виховання і освіти, і одежі. Дитина одягнута не по сезону, не має зимових речей. Приблизно 4 роки тому він на прохання тещі забирав на власному автомобілі дитину зимою з АДРЕСА_2 і відвозив до м.Первомайський. ОСОБА_2 виносив дитину без куртки, коли свідок був одягнений в зимову куртку. Тому віддавав дитині свою куртку, включав автомобіль на обігрів. В Первомайському ОСОБА_1 купувала ОСОБА_5 сапоги, варежки, куртку, в яких він відвозив дитину до Харкова. Зі слів ОСОБА_1 і дружини ОСОБА_6 , дитина ходила без трусів. Біля ОСОБА_5 свідок ніколи не бачив її матір, завжди виноси дитину батько. Також на прохання тещі приблизно 5 років тому відвозив дитину, ОСОБА_2 і їх речі до с.Таранівка, без матері дитини. Також одного разу приїжджав до будинку, де мешкав ОСОБА_2 і дитина, матері там не було, побачив, що перина лежить на полу, сміття, не прибрано, немитий посуд, умови проживання не відповідали навіть для дорослого. ОСОБА_5 гостювала у свідка вдома в м .Харкові протягом тижня, вночі не спала, домашнє харчування не сприймала, просила булки з Кулінічів . Називала тітку мамою, мабуть із-за відсутності уваги з її боку. Дитину не бачив близько 3 років, так як ОСОБА_2 обмежив спілкування. На прохання тещі він з дружиною відвозив гостинці. Може охарактеризувати ОСОБА_1 з позитивної сторони, довіряє їй своїх двох дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його освіту та навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.

Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.164 СК України батько або матір дитини можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини або жорстоко поводяться з дитиною.

ПВСУ в п.15 Постанови від 30.03.2007 р.№3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до роз`яснень ПВСУ, викладених в п.п.16,18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Як експлуатацію дитини слід розглядати залучення її до непосильної праці, до заняття проституцією, злочинною діяльністю або примушування до жебракування. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.

Позивачем надані суду докази, на підтвердження своїх позовних вимог щодо тих фактів, що відповідачі протягом тривалого терміну не забезпечували дитину належними житловими умовами, одежею, відпочинком, медичним обслуговуванням і харчуванням згідно вікових норм, не залучили дитину до навчання у загальноосвітній школі для освоєння освітніх програм, не забезпечили можливість дитині регулярно спілкуватись з найближчими родичами - бабою і дідом. Також доведено, що відповідач ОСОБА_2 застосовував недопустимі методи сексуального виховання відносно дитини, а також фізичні покарання , чим принижував людську гідність дитини. Дані докази приймаються судом як належні та розцінюються як винна поведінка відповідачів щодо неналежного виконання ними своїх батьківських обов`язків.

Однак, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад.

Разом з тим, статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Пунктами 4,5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у висновку від 02.06.2015 р. вважав за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /т.1 а.с.59-61/

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд не може погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав матері дитини - ОСОБА_4 та ставиться до нього критично, оскільки такий висновок винесений без достатніх правових підстав, немотивований, не містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню дитину.

Враховуючи зазначені обставини, а також зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не неналежно виконують батьківські обов`язки, суд приходить до висновку, що необхідно позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , а позбавлення батьківських прав відповідча ОСОБА_4 є передчасним.

Відмовляючи у задоволенні позову відносно відповідача ОСОБА_4 , суд приймає до уваги довідки з Коломацького навчально-виховного комплексу (дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів) ім.І.Є.Єгорова Коломацької районної ради Х/о, з яких вбачається, що дитину до дитячого садка влаштовувала мати, мати приводила її до підрозділу, сплачувала за харчування, дитина завжди була охайно одягнена, голова та руки чисті, дитина спокійна, розумна. Також суд бере до уваги Інформацію про вихованку дошкільного підрозділу Коломацького навчально-виховного комплексу (дошкільний навчальний заклад - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів) ім.І.Є.Єгорова Коломацької районної ради Х/о, в якій зазначено, що ОСОБА_5 проживає з мамою і бабусею. Дівчинка доброзичлива, бережно відноситься до особистих речей, не конфліктує з іншими вихованцями, повністю забезпечена всім необхідним, одяг і взуття охайні, чисті /т.1 а.с.159/. Крім того, згідно Акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4 від 29.05.2015р., за адресою: АДРЕСА_7 , санітарний стан приміщення задовільний, відповідає нормам, будинок складається з трьох кімнат, оснащений газо і електропостачанням, є холодна і гаряча вода, ванна кімната, дитина забезпечена одягом, взуттям по сезону, отримує належне харчування

Також суд враховує, що матеріали справи не містять доказів жорстокого відношення до дитини з боку матері або застосування нею методів виховання, які можуть принижувати гідність дитини, зашкодити її фізичному і моральному розвитку.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_5 , так як різноманітними службами і органами протягом 2013-2018 років зафіксовані неодноразові порушення основоположних прав і свобод малолітньої ОСОБА_5 , і відповідач ОСОБА_2 був неоднаразово попереджений про необхідність змінити своє ставлення до батьківських обов`язків, однак цього не зробив.

Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову відносно відповідач ОСОБА_4 і попередити її про необхідність змінити ставлення до виховання доньки, виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством, поклавши контроль за виконанням нею батьківських обов`язків на органи опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст.. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавлених батьківського піклування.

Згідно ч. 3 ст. 243 СК України, опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним Кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Статтею 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

У звязку з тим, що суд вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 , необхідно відмовити у задоволенні позовної вимоги про встановлення опіки над малолітньою дитиною та призначення опікуна.

На підставі викладеного, керуючись ст.129 Конституції України, ст. 12, 13, 76, 77,81, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. 19, 80, 84, 141, 150, 164, 243, 244 СК України, ст..60 ЦК України, Законом України " Про охорону дитинства", Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 13.06.1996 р., відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Попередити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини належним чином.

Покласти контроль за виконанням ОСОБА_4 батьківських обов`язків щодо доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 13.06.1996 р., на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 28.06.1996 р., витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 28.06.1996 р.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Первомайським РВ УМВС України в Харківській області 13.06.1996 р.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, місцезнаходження: 61002, м.Харків, вул.Чернишевська, б.55, .

Повне судове рішення складено 03 липня 2019 року

Суддя Чередник В.Є.