Єдиний унікальний номер 233/2842/19 Номер провадження 22-ц/804/1754/19

Головуючий у I інстанції Малінов О.С.
Доповідач Санікова О.С.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Санікової О.С.

суддів: Канурної О.Д., Соломахи Л.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Бахмуті цивільну справу №233/2842/19

за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства «Донецька залізниця»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства «Донецька залізниця», посилаючись на те, що на протязі 2010-2017 років вона працювала в Державному підприємстві «Донецька залізниця».

10 квітня 2017 року наказом від 10.04.2017 року №156/ОС Ясинуватської дирекції залізничних перевезень Державного підприємства «Донецька залізниця» вона була звільнена за угодою сторін згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України, про що свідчить запис у трудовій книжці.

За період роботи березень-вересень 2016 року, грудень 2016 року та квітень 2017 року їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата в сумі 21 966 грн.01 коп. з урахуванням відповідних утримань, про що свідчить видана їй довідка № 265 від 24.04.2017 року та листки «Розрахунок заробітної плати» за відповідний період.

В день її звільнення та по теперішній час сума заборгованості заробітної плати виплачена їй не була.

Просила видати судовий наказ про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 21966 грн.01 коп. з урахуванням відповідних утримань.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства «Донецька залізниця».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заявлені нею вимоги про видачу судового наказу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на неправомірну відмову у видачі судового наказу; просить звернути увагу на те, що довідка, як і щомісячні розрахунки заробітної плати, були надані їй роботодавцем Ясинуватською дирекцією залізничних перевезень ДП «Донецька залізниця», чим була і підтверджена заборгованість з заробітної плати, оригінал довідки та щомісячних розрахунків знаходяться у неї в одному екземплярі, тому суду були надіслані копії, завірені нею; вважає, що наявність спору щодо розміру заборгованості з заробітної плати відсутня, оскільки у довідці чітко прописано, що станом на 24.04.2017 року, тобто після її звільнення з роботи, заробітна плата за період роботи в Ясинуватській дирекції залізничних перевезень ДП «Донецька залізниця» в сумі 21 966.01 грн. їй не виплачена, тобто остаточного розрахунку при звільненні не було здійснено.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. У ч.3 цієї статті зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду про відмову у видачу судового наказу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У ч. 13 ст. 7 ЦПК України якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, справа підлягає розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у видачі судового наказу, суддя виходив з того, що заявником ОСОБА_1 до поданої нею заяви додано щомісячні розрахунки заробітної плати та довідку про розмір заборгованості із заробітної плати, які не є оригіналами або належним чином завіреними копіями, що на думку суду не є належним документом, який свідчив би про безспірність розміру нарахованої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні, а отже вказані обставини свідчать про наявність спору щодо розміру заборгованості.

Проте такі висновки є помилковими.

Відповідно до ч.1 ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті до заяви про видачу судового наказу додаються: 1)документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій формі ( в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч.4, 5, 6 зазначеної статті копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.

Як вбачається з матеріалів справи до заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 були додані: копія дублікату трудової книжки; копія паспорта та копія довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків; копія довідки №265 від 24.04.2017 року про розмір заборгованості по заробітній платі; копії листків «Розрахунок заробітної плати» за березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, грудень 2016 року та квітень 2017 року.

Згідно довідки, яка міститься на а.с. 5 вбачається, що копія ухвали та пакет документів заявнику не направлялися у зв`язку із зупиненням приймання і доставки поштових відправлень на території Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою (зокрема до м. Дебальцево, де значиться зареєстрованою ОСОБА_1 ).

Разом з тим, з пакета документів, які підлягали поверненню ОСОБА_1 і які містяться в матеріалах справи окремим пакетом вбачається, що до заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 додані копії документів, перелічених у додатку і оформлених відповідно до положень ст. 95 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, висновок суду про те, що подана ОСОБА_1 довідка про розмір заборгованості із заробітної плати не є належним документом, який би свідчив про безспірність розміру нарахованої заробітної плати, яка підлягає стягненню у наказному провадженні, є помилковим.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому клопотання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про ухвалення нового рішення про задоволення заяви про видачу судового наказу є безпідставним, оскільки це не відноситься до компетенції апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 травня 2019 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: