Ухвала

26 липня 2019 року

м. Київ

справа № 589/3064/13-ц

провадження № 61-13387ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» або банк) звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заява мотивована тим, що 29 жовтня 2013 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області був виданий виконавчий лист № 589/3064/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є скаржник) заборгованості за кредитним договором у сумі 36 392,20 грн.

Посилаючись на те, що при підготовці виконавчого документа для повторного направлення до органів державної виконавчої служби з`ясувалось, що вказаний виконавчий лист було втрачено, банк просив суд поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа № 589/3064/13-ц, що був виданий 29 жовтня 2013 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2018 року у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Постановою Сумського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Банк звернувся у липні 2019 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі банк, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Таким чином, частина перша статті 389 ЦПК України не передбачає оскарження у касаційному порядку постанови суду апеляційної інстанції щодо відмови в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, винесеної за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції.

Водночас у визначеному статтями 353 та 389 ЦПК України переліку судових рішень також відсутня постанова щодо відмови у видачі дубліката виконавчого документа.

Проте згідно з підпунктом 17.4 пункту 17 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз наведеної норми Закону свідчить про те, що в касаційному порядку може бути оскаржена ухвала (постанова) про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа виключно у випадку, якщо заява про видачу дубліката виконавчого документа подана до суду до закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, судове рішення, ухвалене за результатами розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа, поданої до суду після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, касаційному оскарженню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 28 січня 2019 року у справі № 570/2998/18, від 08 лютого 2019 року у справі № 2-2377/10 та від 22 березня 2019 року у справі № 412/4561/2012.

Отже, постанова суду апеляційного суду, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, про відмову у видачі дубліката виконавчого листа і поновлення строку на пред`явлення його до виконання не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що АТ КБ «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою варто відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 14 грудня 2018 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков