ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/169/19 Справа № 205/8695/17 Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року по справі позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року, відповідач отримав кредит терміном до 22.09.2011року. Однак ОСОБА_1 порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу, в зв`язку з чим станом на 28.11.2017 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 419325,86 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту - 23352,11 грн., заборгованість за відсотками - 116346,63 грн., заборгованість по комісії - 2489,33 грн., пеня - 277137,79 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь частину вказаної заборгованості в розмірі 106000,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 23352,11 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 82647,89 грн., а також судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовою розпискою представника АТ КБ "ПриватБанк" - Гринь О.О., та Степанова С.С. від 04.04.2019 року (а.с. 97).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 22.09.2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») укладено кредитний договір №DNC0AU03110237, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 28139,00 грн. на придбання автомобіля та 7316,14 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,84% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення по 22.09.2011 року (а.с.6-7).

В пункті 1.1 кредитного договору №DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року визначено, зокрема, що погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 755,53 гривень для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.

Відповідно до п. 1.3 зазначеного вище кредитного договору, забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає застава автомобіля ЗАЗ 110307, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобов`язань за даним договором.

Згідно п. 4.1 кредитного договору №DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року, при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором №DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року, банком нарахована заборгованість, станом на 28.11.2017 року в загальному розмірі 419325,86 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту - 23352,11 грн., заборгованість за відсотками - 116346,63 грн., заборгованість по комісії - 2489,33 грн., пеня - 277137,79 грн. (а.с. 3-5).

При цьому, згідно позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь лише частину вказаної вище заборгованості без зазначення періоду її нарахування в загальному розмірі 106000,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 23352,11 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 82647,89 грн. Згідно пояснень представника позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вказана заборгованість за відсотками в сумі 82647,89 грн. сформувалась за останні три роки перед пред"явленням позову у даній справі до суду, тобто за період з 29.12.2014 року по 28.11.2017 року, враховуючи зміст позовних вимог та інформацію з відбитку штампу вхідної кореспонденції місцевого суду про надходження позовної заяви 29.12.2017 року; викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Також встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2010 року у справі №2-808/2010, яке набрало законної сили 28.09.2010 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року, станом на 26.12.2008 року, в загальному розмірі 24432,39 грн., а саме: 22789,33 грн. - заборгованість за кредитом, 1462,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 167,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 13,12 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором (а.с.31-33).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Встановивши, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2010 року у справі №2-808/2010, яке набрало законної сили 28.09.2010 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNC0AU03110237 від 22.09.2006 року, станом на 26.12.2008 року, в загальному розмірі 24432,39 грн., а саме: 22789,33 грн. - заборгованість за кредитом, 1462,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 167,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 13,12 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, що розглядається, в частині позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 22789,33 грн., що сформувалась станом на 26.12.2008 року.

Судом апеляційної інстанції витребувано та оглянуто в судовому засіданні оригінал зазначеної вище цивільної справи №2-808/2010, з якої вбачається, що позов у ній заявлений з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту (за вказаним вище договором) у розмірі 22789,33 грн.

Крім того, колегія не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 562,78 грн. (23352,11 грн. - 22789,33 грн.) та заборгованості за процентами в сумі 82647,89 грн., які нараховані банком станом на 28.11.2017 року, виходячи з наступного.

Банком не надано суду доказів, що відповідають положенням ст.ст. 77 - 80 ЦПК України, на підтвердження факту формування заборгованості за кредитом у розмірі 562,78 грн. у період з 27.12.2008 року по 22.09.2011 року, тобто у межах строку дії кредитного договору та без урахування заборгованості за кредитом, з приводу якої ухвалено вказане вище рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2010 року у справі №2-808/2010.

Представлений банком розрахунок складений за період з 22.09.2006 року по 28.11.2017 року, тобто містить більший період, ніж строк дії кредитного договору та здійснений з урахуванням заборгованості, з приводу якої ухвалено рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2010 року у справі №2-808/2010. Крім того, згідно зазначеного розрахунку, обсяг кредитування складав 28139,0 грн., тоді як пунктом 1.1 кредитного договору передбачено, що окрім вказаної суми на придбання автомобіля відповідачу було надано кредитні кошти на сплату страхових платежів у розмірі 7316,14 грн.

Клопотань про надання належних доказів щодо розміру заборгованості, про витребування доказів судом, про призначення судової експертизи - позивачем не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом в розмірі 1,32% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий по 22.09.2011 року включно. Таким чином, у межах строку кредитування до 22.09.2011 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 28 числа кожного місяця. 22 вересня 2011 року відповідач мав обов`язок, незалежно від пред`явлення вимоги позивачем, повернути всю заборгованість за договором. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів, що передбачені умовами кредитного договору, за межами строку його дії, за період з 23.09.2011 року по 28.11.2017 року, - відсутні.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Отже, підстави для задоволення позову банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 82647,89 грн., яка сформувалась протягом останніх трьох років перед пред"явленням даного позову до суду, тобто за період з 29.12.2014 року по 28.11.2017 року (відповідно до пояснень представника банку у судовому засіданні суду апеляційної інстанції) - відсутні.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, тому оскаржуване рішення необхідно скасувати із частковим закриттям провадження у справі та залишенням без задоволення іншої частини позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, з частковим закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Провадження в частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 22789,33 грн., що сформувалась станом на 26.12.2008 року, - закрити.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 562,78 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 82647,89 грн. - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді