Номер провадження: 22-ц/813/3348/19
Номер справи місцевого суду: 491/327/18
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 491/327/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідачі 1) Ананьївська Перша сільська рада Ананьївського району Одеської області, 2) ОСОБА_5, 3) ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5на рішення Ананьївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Желяскова О.О. об 15 годині 32 хвилині 04 грудня 2018 року, повне рішення складено 07 грудня 2018 року,

встановив:

У травні 2018 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати причину пропуску додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини вагомою.Визначити ОСОБА_4 додатковий тримісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, з моменту вступу рішення в законну силу (а. с. 2 4).

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір ОСОБА_7. Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав спадкодавцю, але правовстановлюючі документи на який відсутні. Заповіту ОСОБА_7 не залишила. Зазначає, що на день смерті ОСОБА_7 спадкоємцем за законом першої черги, окрім неї, був також її брат ОСОБА_8, який спадщину не прийняв та помер ІНФОРМАЦІЯ_2..

26 серпня 2017 р. за заявами про прийняття спадщини дочки та сина ОСОБА_8, а саме - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заведено спадкову справу №387/2017. Тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть претендувати на спадкування частки, що належала їх батьку ОСОБА_8 в порядку спадкової трансмісії.

Позивач, як спадкоємець за законом звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_7, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, тому рекомендовано звернутись до суду.

ОСОБА_4 вказує, що бажає успадкувати належну їй частку спадщини, при цьому неодноразово зверталася до нотаріальної контори в межах строку для прийняття спадщини, а саме заявляла про себе, як про спадкоємця. Листом нотаріуса від 06 вересня 2017 р. позивачці було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Рішенням суду від 16 лютого 2018 р. за позивачкою було визнано право власності на вищезазначений будинок в цілому, однак воно не було законної сили внаслідок його оскарження ОСОБА_5. Саме в цей час зясувалося, що спадщина нею не прийнята та їй було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Звертає увагу на те, що нею було здійснено дії, які свідчать про бажання прийняти спадщину, так як вона неодноразово зверталася до нотаріальної контори з приводу консультації та зібрання відповідних документів, необхідних для прийняття спадщини. При цьому вказані дії відбувалися протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини, однак заява про прийняття спадщини з невідомої для неї причини оформлена належним чином не була. Просить також врахувати ту обставину, що у неї наявні суттєві проблеми зі станом здоровя. Вважає, що пропустила шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважної причини, тому звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Ананіївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2018 р. вищевказаний позов задоволено.

Визнано причину пропуску строку вагомою і визначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці та зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 29 жовтня 2002 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий тримісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_7, яка проживала в с. Ананьїв Четверта дільниця Ананьївського району Одеської області, та померла ІНФОРМАЦІЯ_3, з моменту вступу рішення в законну силу.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з дня відкриття спадщини позивач неодноразово зверталася до нотаріальних органів з приводу прийняття спадщини після смерті матері, про що свідчать листи нотаріуса та покази свідків. Позивачем подавався цивільний позов щодо визнання права власності на житловий будинок належний спадкодавцю. Суд бере до уваги тяжку хворобу позивачки, вона не могла самостійно пересуватися, їй потрібен був час на відновлення її стану здоровя, що підтверджується відповідною довідкою КЗ «Ананьївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги».

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, що передбачено п.3 ст.1272 ЦК України (а. с. 181 184 зворотна сторона).

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що підставою для прийняття судового рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними. Позивач у своїй позовній заяві вказує на те, що нею здійсненні дії, які свідчать про бажання прийняти спадщину, оскільки вона звернулась до нотаріальної контори за консультацією щодо переліку документів, які необхідно зібрати для оформлення спадщини, проте заява про бажання прийняти спадщину, з невідомої для неї причини, оформлена не була. Враховуючи вищевикладене, твердження позивача щодо вжиття усіх необхідних дій, спрямованих на прийняття спадщини не підтверджуються належними та допустимими доказами у розумінні положень ЦПК України. Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач зазначила, що їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7, оскільки відсутні документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок, про що свідчить лист державного нотаріуса Мороз Н.О. №1467/02-14 від 06 вересня 2017 р.. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Судом першої інстанції встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7, оскільки відсутні документи на спадкове майно, а саме на житловий будинок, про що свідчить лист державного нотаріуса №1467/02-14 від 06 вересня 2017 р.. З огляду на вищевикладене, позивачка не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у порядку статті 1269 ЦК України, у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, та причини пропуску строку належним чином обґрунтувати не може. Крім того, посилання у позовній заяві на довідку про стан здоров'я не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки як вказано у довідці від 12 квітня 2018 р. за №303, виданої КЗ «Ананьївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_4 дійсно перебуває на диспансерному обліку у лікаря ЗПСМ Ананьївської амбулаторії ЗПСМ. Диспансерний облік - це динамічне спостереження хворих з хронічними захворюваннями. Пацієнт повинен регулярно відвідувати лікаря, який оцінює стан хворого на поточний період і при необхідності коригує терапію. Враховуючи викладене, вищевказана довідка не є належним доказом того, що позивач пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. З урахуванням викладеного апелянт просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в повному обсязі.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 ОСОБА_10 підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що тривала хвороба являється тією обставиною, яку законодавець вказує як підставу для визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначає що постанова апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 р., на яку апелянт також посилається як на обґрунтування вимог апеляційної скарги, не має преюдиційного характеру щодо даної справи, оскільки під час ухвалення наведеної постанови, апеляційним судом питання щодо прийняття спадщини по суті не розглядалось, ніяких висновків щодо поважності причин пропуску строку зроблено не було.

Інші учасники справи у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку осіб, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, вірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов правильного вищезазначеного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1220, 1222, 1269, 1270, 1272ЦК України) та процесуального (ст. ст. 82, 263, 264 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Між сторонами виникли спадкові правовідносини.

За визначенням ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається з дня смерті спадкодавця та для її прийняття спадкодавцями встановлюється шестимісячний строк, який починається від дня відкриття спадщини.

Спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття із спадкодавцем постійно не проживав, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, нотаріус, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання яких або роботи яких відоме. Нотаріус також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно п.1.2 та п. 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 № 282/20595 із наступними змінами і доповненнями, чинними на час виникнення спірних правовідносин, при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу, місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, спадкового майна, його складу та місце знаходження.

Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи відмову від її прийняття.

Матеріалами справи та відповідачами по справі не спростовано доводи позовної заяви щодо неналежного виконання нотаріусом обовязку, встановленого ст. 63 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій. Позивачці, як спадкоємцю за законом, не було розяснено право своєчасного подання заяви про прийняття спадщини з метою недопущення пропуску шестимісячного строку, перебіг якого завершився 01.09.2017 р..

Матеріалами справи підтверджується намір ОСОБА_4 прийняти спадщину після смерті матері в установлений законом шестимісячний строк. З дня відкриття спадщини позивач неодноразово зверталася до нотаріальних органів з приводу прийняття спадщини після смерті матері, про що свідчать листи нотаріуса та покази свідків. Крім того ОСОБА_4 подала цивільний позов до суду щодо визнання права власності на житловий будинок, належний спадкодавцю.

Довідкою КЗ «Ананьївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» (а. с. 28), підтверджується посилання позивачки в позовній заяві на її тяжкий стан здоров`я. В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_11 зазначила, що позивачка важко хвора, у неї важка хвороба хребта, вона майже не може рухатися, що також підтверджується наведеною довідкою КЗ «Ананьївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги».

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може встановити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї норми закону поважними причинами пропуску строку є причини, які повязані з обєктивними, непереборними та істотними перешкодами для спадкоємця для вчинення таких дій.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на преюдиційний характер мотивувальної частини постанови апеляційного суду Одеської області від 05.07.2018 р., так як наведеною постановою апеляційним судом Одеської області не було висловлено позицію щодо строку на подачу заяви про прийняття спадщини по даній справі.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо існування обєктивних, непереборних та істотних перешкод для ОСОБА_4 щодо вчинення дій, направлених на прийняття спадщини у відповідності до ст. 1270 ЦК України.

Виходячи з вищевказаного, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів позивача та його представника, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5- залишити без задоволення.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 04 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А.П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе