Справа № 615/868/18
Провадження № 2/615/82/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , треті особи Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 .І.,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , третя особа Моторне (транспортне) страхове бюро України, в якій просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 34234,06 грн. та моральну шкоду в розмірі 30000 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.12.2017 року о 16 год. транспортний засіб ВАЗ 210994-20, р.н. НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження в результаті ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_3 , що підтверджується постановою судді Валківського районного суду Харківської області від 14.02.2018 року. Як зазначає позивач, ОСОБА_3 працює водієм ФОП « ОСОБА_2 ».

Внаслідок ДТП позивачу завдано матеріальних збитків, які згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження складаються із вартості усунення дефектів АМТС та збитків завданих автомобілю в розмірі 32214,46 грн., а також вартості проведення даного дослідження - 2019,60 грн.

Крім того, в результаті даної ДТП позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням автомобіля, що був єдиним джерелом доходу і заробітку, та неможливості протягом тривалого часу використовувати його за призначенням. Внаслідок тривалого відновлення та ремонту автомобіля позивач не мав можливості матеріально забезпечувати свою родину, чим було порушено нормальні життєві стосунки. Змушений був неодноразово відвідувати авторинок та магазини в пошуку необхідних для ремонту запчастин. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінює в розмірі 30000 грн.

Вказує, що автомобіль VanHool 815, р.н. НОМЕР_2 , був застрахований у ПАТ «Європейський страховий союз», але відповідно до повідомлення Нацкомфінпослуг 29.08.2017 року прийнято розпорядження про анулювання ліцензії ПАТ «Європейський страховий союз», рішення набуло законної сили 29.09.2017 року. За таких обставин МТСБУ почало врегулювання страхових випадків за зобов`язаннями даної страхової компанії, але прийом документів постраждалих в ДТП за зобов`язаннями страховика здійснювався лише з 01.12.2017 року до 28.02.2018 року.

На думку позивача, у зв`язку з анулюванням ліцензії страхової компанії ПАТ «Європейський страховий союз» вказана подія не вважається страховим випадком, тому вимагати відшкодування збитків слід з винної особи за загальними правилами встановленими ЦПК України.

Звернув увагу, що не може бути суб`єктом та не несе відповідальність перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує ТЗ у зв`язку з виконанням свох трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє ТЗ.

Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 11.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу.

17.07.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучивши до участі у розгляді справи на стороні відповідача, без самостійних вимог в якості третьої особи ПАТ «Європейський страховий союз», зобов`язати позивача надати докази звернення до ПАТ «Європейський страховий союз» та/або МТСБУ з повідомленням про настання страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування, а також одержані ним відповіді.

Вказав, що з позовними вимогами не погоджується, заперечує проти їх задоволення в повному обсязі через необґрунтованість.

Зазначив, що дійсно 01.12.2017 року трапилось ДТП, однак, ані зі змісту позовної заяви, ані з доданих до позовної заяви документів не зрозуміло, на якій саме правовій підставі позивач вимагає від відповідача відшкодування збитків в результаті пошкодження транспортного засобу, а також на якій підставі позивач здійснював керування автомобілем в момент зіткнення: як власник даного транспортного засобу чи як представник власника? Зі змісту постанови від 14.02.2018 року слідує, що позивач є потерпілим, в той час як у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №24839 зазначено, що технічний огляд автомобіля проводився «в присутності представника власника автомобіля ОСОБА_1 » Жодним письмовим доказом позивач не підтвердив своє відношення до даного транспортного засобу та на якій правовій підставі вимагає стягнення саме на свою користь збитків від пошкодження автомобіля, адже право на відшкодування шкоди, завданої майну фізичної та юридичної особи, має власник майна (ч.3 ст.386 ЦК України) та/або особа, яка має речове право на чуже майно (ст.396 ЦК України).

Вважає, що позивачем не обґрунтовано заявлений розмір матеріальної шкоди в сумі 32 214,46 грн., адже згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2839 від 20.03.2018 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «ВАЗ- 210994-20», д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого в результаті ДТП 01.12.2017 року становить 24 080,39 грн.

Більше того, не може вважатися достовірним доказом Висновок №24839 про вартість ремонту транспортного засобу, який не зрозуміло ким складено і виходячи з яких обчислень визначена вартість. Кількість деталей (16 найменувань), зазначених на стор.5 висновку експертного автотоварознавчого дослідження №24839, в таблиці №1 «Обсяг, характер пошкоджень транспортного засобу та прийняті способи їх усунення», пошкодження та/або деформація яких на думку експерта підлягає заміні, ремонту або фарбуванню завищена, виходячи з переліку механічних пошкоджень (7 найменувань), що зазнав автомобіль ВАЗ-210994-20, р.н. НОМЕР_1 , під час ДТП й зазначених в Постанові суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП: пошкодження правої передньої фари, правого переднього крила, капоту,переднього бамперу, правої задньої фари, заднього правого крила, заднього бамперу, а відтак вартість матеріального збитку, визначена в висновку є сумнівною.

На думку відповідача, жодним доказом не підтверджено факт звернення позивача до страховика, яким забезпечена обов`язкова цивільно-правова відповідальність ФОП « ОСОБА_2 », як власника наземного ТЗ, перед третіми особами на період з 29.07.2017 року до 28.07.2018 року включно за ПАТ «Європейський страховий союз» згідно полісу № АК/7435436 від 27.07.2017 року. Сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну, згідно полісу становить 100 000 грн., розмір франшизи 510 грн.

Оскільки 27.07.2017 року відповідачем сплачено на користь страхової компанії страхову суму в розмірі 3 120,40 грн., про що зазначено в полісі, на думку відповідача страховик згідно ст.20 ЗУ «Про страхування» зобов`язується виконати визначені законом та полісом зобов`язання й при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Підставою припинення договору страхування передбаченою в ст.28 ЗУ «Про страхування» та визначеною в ст.20 ЗУ «Про ОЦПВВНТЗ» передбачена, зокрема ліквідація страховика.

На підставі ухвали Валківського районного суду Харківської області від 17.08.2018 року за клопотанням відповідача залучено до участі у справі третю особу ПАТ «Європейський страховий союз» та вирішено судовий розгляд проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Валківського районного суду Харківської від 29.10.2018 року за клопотанням відповідача витребувано у позивача докази звернення до ПАТ «Європейський страховий союз» та/або Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про настання страхового випадку та/або заявою про виплату страхового відшкодування та одержанні ним відповіді на свої звернення, а також залучено в якості третьої особи - ОСОБА_3

Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися.

Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Вказали, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні ДТП, матеріальні збитки внаслідок якої підтверджено висновком експерта, але не дивлячись на неодноразові дзвінки відповідачу, збитки так і не відшкодовані. Підтримали заявлений розмір відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Враховуючи, що страхова компанія визнана банкротом, МТСБУ не має таких коштів для виплати страхового відшкодування, вважають, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля повинен бути сплачений позивачем, якому належить ТЗ та у якого працює винуватець ДТП ОСОБА_3 Сам позивач не укладав договору страхування, лише поліс ОЦСНТЗ.

Представник відповідача адвокат Ніколаєв В.І. позов не визнав, заперечив проти його задоволення, посилаючись на викладені у відзиві обставини. Наполягав, що позивач зобов`язаний звернутися до МТСБУ або страхової компанії, які враховуючи судову практику повинні відповідати за спричинені збитки в результаті ДТП. Підтвердив, що відповідач є власником ТЗ, але винна особа не була з ним в трудових відносинах. ОСОБА_3 керував ТЗ на свій розсуд, що призвело до порушення ПДР.

Треті особи в судове засідання не з`явились, хоча про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Валківського районного суду Харківської області від 14.02.2018 року у справі № 615/1587/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова суду не оскаржена та набрала законної сили.

Як вбачається із постанови суду, 01.12.2017 року о 16 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем VanHool 815, р.н. НОМЕР_2 , на автодорозі М-03 406 км. + 500 м. не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 21011, р.н. НОМЕР_3 , який в послідуючому допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 210994-20, р.н. НОМЕР_1 , який в свою чергу допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson, р.н. НОМЕР_4 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ч.1 ст.4 ЦПК України передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом ч.3 ст.386 ЦК України право на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди має виключно власник, права якого порушені.

Особа, яка має речове право на чуже майно, у відповідності до ст.396 ЦК України має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про право власності або наявність іншого речового права на автомобіль ВАЗ-210994-20, р.н. НОМЕР_1 , якому спричинені механічні пошкодження в результаті ДТП, що свідчить про відсутність у позивача права вимагати відшкодування завданих збитків.

Крім того, суд приймає до уваги, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ФОП « ОСОБА_2 » була застрахована у ПАТ «Європейський страховий союз», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 7435436 від 27.07.2017 року.

Ст.6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Ст.22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.33 даного Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Зі змісту п.37.1.4 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що у здійсненні страхового відшкодування відмовляється в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди у відповідному розмірі.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про звернення позивача до ПАТ «Європейський страховий союз» та/або МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового нарахування.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , треті особи Моторне (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», ОСОБА_3 про стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкодив розмірі 34234,06 грн. та моральної шкоди в розмірі 30000 грн.,завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.П. Токмакова