Справа № 168/440/19
Провадження № 2-о/168/20/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Назарука О.В.,

секретар с/з - Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старовижівське об`єднане управління пенсійного фонду України Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй довідок про заробітну плату, виданих Старовижівським районним споживчим товариством, а також трудової книжки, виданої Сереховичівським споживчим товариством.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих документах в графах «прізвище» її зазначено як « ОСОБА_1 » (дошлюбне), що суперечить даним, зазначеним у свідоцтві про народження, де її прізвище зазначено « ОСОБА_1 ». Через цю розбіжність Старовижівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області їй відмовлено у призначенні пенсії за віком. Вказує, що виправити дані розбіжності не можливо, оскільки підприємства у яких вона здійснювала свою трудову діяльність ліквідовані.

Заявник в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила суд заяву задоволити. Одночасно подала оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів заяви.

Старовижівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області подано суду пояснення до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення з клопотанням розглядати справу без участі його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов`язані подати адміністрації довідку про нього занятті, видану за місцем проживання відповідною житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов`язані пред`явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства;відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи.

З трудової книжки НОМЕР_1 (аркуш справи 8) вбачається, що вона видана на ім`я « ОСОБА_1 », що ставить під сумнів належність її заявнику.

Встановлення факту того, що вищезгадана трудова книжка належить заявнику, має для неї юридичне значення для призначення пенсії.

Згідно з довідок Старовижівського районного споживчого товариства від 14 березня 20109 року №№ 24,25 вбачається, що ОСОБА_1 , на підставі розпорядження №92 від 07 серпня 1978 року, була прийнята продавцем Сереховичівського ССТ, з квітня 1999 року звільнена. Сереховичівське споживче товариство ліквідовано шляхом приєднання до Старовижівського РСТ 04 липня 2008 року (аркуш справи 14, 15).

14 березня 2019 року головою правління Старовижівського районного споживчого товариства Карпук Г.В . видано чотири довідки за №26 на ім`я ОСОБА_1 (так по документах) про її заробітну плату, яка враховується при обчисленні пенсії (аркуш справи10-13).

З матеріалів справи встановлено, що заявник до укладення шлюбу іменувалася ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, атестатом про середню освіту (аркуш справи 6, 7, 17, 18).

Згідно із записів трудової книжки встановлено, що ОСОБА_1 працювала у Сереховичівського ССТ Волинської області. Архівними довідками дані факти трудової діяльності заявниці підтверджуються.

З відповіді Старовижівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 18 червня 2019 року (аркуш справи 19) встановлено, що заявнику відмовлено у прийнятті документів для призначення пенсії за віком, оскільки в архівних довідках №26 від 14 березня 2019 року, які видані Старовижівського районного споживчого товариства дошлюбне прізвище заявника не співпадає із даними свідоцтва про народження.

У зв`язку з наведеним, враховуючи, що у представлених документах збігаються ім`я та по батькові заявника, дата її народження, місце роботи, посада, період перебування заявника на роботі, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав вважати, що розбіжності в написанні прізвища заявника є результатом допущеної орфографічної помилки через їх співзвучність.

Задоволення поданої заяви має для ОСОБА_1 юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки без встановлення даного факту вона буде позбавлена можливості реалізовувати свої права, зокрема право на призначення їй пенсії.

Зважаючи на викладене, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що вказані вище документи належать заявнику ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 10, 13, 76, 77, 247, 263, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старовижівське об`єднане управління пенсійного фонду України Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , довідок про заробітну плату за № 26 від 14 березня 2019 року з 1978 року по 1984 рік, з 1985 року по 1991 рік, з 1992 року по 1998 рік та за 1999 рік, виданих Старовижівським районним споживчим товариством.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка оформлена 18 січня 1979 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук