05.06.2019 Єдиний унікальний номер 205/2382/19
Єдиний унікальний номер 205/2382/19
Провадження № 2/205/1528/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 220, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярова Наталія Геннадіївна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 220, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ярова Наталія Геннадіївна про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2019 року ОСОБА_1 направив поштою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до ОСОБА_2 , треті особи ЖБК № 220, приватний нотаріус ДМНО Ярова Н.Г., про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який надійшов до суду 15 березня 2019 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2019 року у приватного нотаріуса ДМНО Ярової Н.Г. було витребувано копію спадкової справи.

24 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_2 подала до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська зустрічний позов до ОСОБА_1 , треті особи: Житлово-будівельний кооператив № 220, приватний нотаріус ДМНО Ярова Н.Г. про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2019 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним.

25 квітня 2019 року ОСОБА_2 було надано уточнену зустрічну позовну заяву.

06 травня 2019 року до суду надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач за первісним позовом посилався на те, що його баба ОСОБА_4 була членом ЖБК № 220 з 1975 року. 25 квітня 1975 року їй на підставі списку членів кооперативу № 220, затверджених виконкомом міськради від 25 квітня 1975 року, було видано ордер № 449 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 . Пайовий внесок за квартиру було сплачено у повному обсязі у розмірі 6 965 рублів 31 коп. 01 квітня 1990 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на зазначену квартиру. Спадкоємцями першої черги були: її чоловік ОСОБА_5 і син ОСОБА_3 , які проживали та були зареєстровані із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто є такими, що прийняли спадщину, проте документально її не оформили. З урахуванням рівності часток кожним із спадкоємців було успадковано по Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 ). ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину зазначеної квартири. Спадкоємцем після його смерті був його син ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав з ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте свідоцтво на спадщину не отримував. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 , який був батьком позивача, помер. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями після його смерті його син ОСОБА_1 і дружина - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 04 січня 2019 року позивач за первісним позовом звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотокругу від 04 січня 2019 року позивачеві за первісним позов було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом на квартиру через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на спірну квартиру перешкоджає ОСОБА_1 у реалізації його права на отримання спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді Ѕ частини квартири. Просив суд визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . У своїй заяві до суду просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, позовні вимоги за зустрічним позовом визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Позивач за зустрічним позовом у своїй уточненій позовній заяві посилалася на те, що 24 грудня 1987 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1 . За життя її чоловік прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді Ѕ частини зазначеної квартири, та смерті свого батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , проте за життя свідоцтво про право на спадщину не отримував. Спадкоємцями першої черги після смерті її чоловіка є вона - дружина померлого, та син померлого - позивач за первісним позовом. ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Яровою Н.Г. їй відмовлено у видачі свідоцтва з причини відсутності правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Таким чином, позивач за зустрічним позовом позбавлена можливості у інший спосіб, окрім у судовому порядку, захистити своє право на отримання спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 . У своїй заяві до суду просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, позовні вимоги за первісним позовом визнала в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

Третя особа ЖБК № 220 у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, письмових пояснень до суду не надала.

Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотокругу Ярова Н.Г. у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, суду надала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 червня 1960 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 зареєстрували шлюб (а.с. 23). Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 (а.с. 24).

25 квітня 1975 року ОСОБА_4 з родиною у складі 4 осіб, на підставі списків кооперативу № 220, затверджених виконкомом міськради 25 квітня 1975 року, отримала ордер № 449 на право зайняття квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

24 грудня 1987 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с. 27). Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народився син ОСОБА_1 (а.с. 28).

01 квітня 1990 року ОСОБА_4 сплатила у повному обсязі пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровську) у розмірі 6 965 рублів 31 коп. (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла (а.с. 22).

Після її смерті відкрилася спадщина на вказану квартиру, яку прийняли спадкоємці першої черги: чоловік ОСОБА_5 і син ОСОБА_3 , які проживали та були зареєстровані із ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ними за життя отримано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с. 25). Після його смерті відкрилась спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровську). Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 був його син ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем (а.с. 21) та фактично прийняв спадщину, проте свідоцтво про право на спадщину не отримував.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 26). Заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Спадкоємці першої черги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися із заявами про прийняття спадщини (а.с. 101, 125).

Згідно з відомостями КП «ДМБТІ» від 11 грудня 2018 року реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 31 грудня 2012 року не проводилася (а.с. 16).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 січня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 124). Підставою нотаріус вказала відсутність правовстановлюючого документа на зазначену квартиру.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 лютого 2019 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 128). Підставою нотаріус вказала відсутність правовстановлюючого документа на зазначену квартиру.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 7 Законом СРСР «Про власність в СРСР» (чинного на момент набуття ОСОБА_4 права власності на квартиру) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно. Абз. 3 ч. 2 ст. 7 Законом СРСР «Про власність в СРСР» встановлено, що після придбання зазначеного майна у власність громадянин має право розпоряджатись ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, вчиняти щодо нього інші угоди, які не суперечать законові.

Ч. 1 п. 6 постанови пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України «Про кооперацію», стаття 384 ЦК).

Ч. 3 п. 6 постанови пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначає, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з Листом ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за результатами узагальнення судової практики щодо розгляду спорів щодо прийняття спадщини, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивач за первісним позов та позивач за зустрічним позовом не мають можливості, оскільки ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і прийняв фактично спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте свідоцтва про право на спадщину за законом не отримав. Тому, позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом набули право на прийняття належної ОСОБА_3 спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 по Ѕ частині квартири за кожним як спадкоємці першої черги, оскільки, померлий батько позивача за первісним позовом та чоловік позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 мав право на отримання свідоцтв про право на спадщину за законом та реєстрацію свого права власності у встановленому законом порядку.

ОСОБА_4 , будучи членом кооперативу, сплатила у повному обсязі пайовий внесок за квартиру та набула право власності на неї. Після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину фактично прийняли спадкоємці першої черги: її чоловік ОСОБА_5 і син ОСОБА_3 , які проживали та були зареєстровані разом із спадкодавцем, у рівних частинах по Ѕ частині за кожним. Після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично спадщину у вигляді Ѕ частини спірної квартири прийняв його син ОСОБА_3 , який проживав та був зареєстрований із померлим на день відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на квартиру. Оскільки померлий заповіт не залишив, спадкоємцями першої черги за законом є його син - позивач за первісним позовом ОСОБА_1 і дружина померлого - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Враховуючи положення ч. 1 ст. 1267 ЦК України, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 (раніше Дніпропетровську) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , також є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням того, що відповідачем за первісним позовом позовні вимоги було визнано під час підготовчого засідання відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України ОСОБА_1 з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 400 гривень 00 коп. (800 гривень 00 коп. х 50 % = 400 гривень 00 коп.).

З урахуванням того, що відповідачем за зустрічним позовом позовні вимоги було визнано під час підготовчого засідання, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України ОСОБА_2 з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 400 гривень 00 коп. (800 гривень 00 коп. х 50 % = 400 гривень 00 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки розмір сплаченого судового збору як позивачем за первісним позовом так і позивачем за зустрічним позовом є однаковим, а стягнення із відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом, так і стягнення із відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом однакових сум до змін у матеріальному становищі кожного із них не призведе, суд вважає за необхідне застосувати зустрічне зарахування та залишити понесені ОСОБА_1 і ОСОБА_2 судові витрати із сплати судового збору за кожним із них.

На підставі викладеного, керуючись абз. 1, 3 Законом СРСР «Про власність» ст. ст. 1216, 1217, 1218, ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1296 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ст.ст. 263, 264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 400 (чотириста) гривень за квитанцією № 0.0..1 від 14 березня 2019 року в АТ КБ «ПриватБанк».

Позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 400 (чотириста) гривень за квитанцією № 0.0..1 від 22 квітня 2019 року в АТ КБ «ПриватБанк».

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: