Справа № 341/1330/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/977/19
Головуючий у 1 інстанції Юсип І. М.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду, ухвалене у складі судді Юсип І.М. 22 травня 2019 року в м. Галичі,

в с т а н о в и в :

23.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення сином трьохрічного віку.

04.11.2015 року Галицьким районним судом ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та аліменти по 600 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років. Стягнення аліментів розпочати з 23.07.2015 року.

12.12.2018 року відповідачем подано заяву про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Галицького районного суду від 05.02.2019 року заочне рішення Галицького районного суду від 04.11.2015 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

В процесі розгляду справи представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 19.03.2019 року подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просила стягувати з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 7000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Галицького районного суду від 22 травня 2019 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнення розпочати з 23.07.2015 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто з 23.07.2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнуто з ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору.

Виконавчий лист по справі № 341/1330/15-ц, який виданий на підставі рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 04.11.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини - підлягає відкликанню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є фізично здоровою особою та може працювати і виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти. Крім того, суд врахував рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище сторін, закріплені в ч. 9 ст. 7 СК України принципи справедливості, добросовісності та розумності, а також те, що дитина проживає з матір`ю, у зв`язку з чим у останньої виникає в більшій мірі обов`язок по утриманню дитини.

Рішення суду про стягнення аліментів на утримання дружини мотивоване тим, що відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При цьому суд вказав на те, що відповідачем не подано відзиву на заявлені позовні вимоги позивача та докази, які обґрунтовують його заперечення на поданий позов.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Апелянт не погоджується з висновком про те, що він не цікавиться дитиною та не надає кошти на утримання, оскільки такий висновок обґрунтований лише поясненнями позивача. Судом не враховано його доводів про те, що позивач обмежила його у спілкуванні з дитиною, однак кожен раз під час зустрічі з сином він надавав кошти та необхідні дитині речі. Крім того, його мати, яка працює тривалий час в Іспанії також часто передавала кошти та речі для їх дитини.

Доказом того, що він надавав кошти на утримання дитини є і той факт, що виконавчі листи від 08.12.2015 року ОСОБА_1 пред`явила до виконання лише у вересні 2018 року і він одразу погасив заборгованість. Також вказує, що йому не було відомо про заочне рішення суду, оскільки у позовній заяві ОСОБА_1 невірно вказала його адресу, а саме - будинок «7» замість «7А».

Відповідач зазначає, що вказані позивачкою додаткові витрати на виховання, розвиток та оздоровлення дитини не підтверджені належними доказами. Також, до витрат на дитину нею безпідставно включено і орендну плату за житло у Чеській Республіці, на підтвердження чого також не подано доказів.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом не враховано вказаних положень Конвенції як і того, що він не має постійного доходу, перебуває в зареєстрованому шлюбі і на його утриманні перебувають інші особи.

Просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшити розмір аліментів на утримання сина до 1500 грн., а на утримання дружини - до 600 грн.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначила, що погашення відповідачем заборгованості по аліментах протягом кількох місяців свідчить про наявність у нього доходів. Крім того, відповідач, вказуючи на те, що на його утриманні перебувають інші особи, не зазначає хто саме перебуває на його утриманні та не подає з цього приводу жодних доказів.

Просить рішення суду залишити без зміни.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а. с. 4, 5).

04.11.2015 року Галицьким районним судом ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття та аліменти по 600 грн. щомісячно на її утримання до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років. Стягнення аліментів розпочати з 23.07.2015 року.(а.с.21)

Ухвалою Галицького районного суду від 05.02.2019 року заочне рішення Галицького районного суду від 04.11.2015 року скасовано.(а.с.58)

19 березня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про збільшення позовних вимог та просила стягнути з відповідача на утримання дитини 7000 грн.

На підтвердження збільшених позовних вимог подала копію Договору страхування № (Комплексне медичне страхування іноземців плюс) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 застрахований з 29.0.2019 р. по 28.01.2020 р. і ОСОБА_1 сплачено обов`язковий страховий платіж в сумі 23 850 крон. та копію угоди про надання послуг по догляду за дитиною в приватному закладі Дитячий садок ТОВ «Дробечек» - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнятий для відвідування дитячого садка з 12.09.2019 року на неповний день (півдня).

Апеляційним судом встановлено, що 23 липня 2015 року ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, зазначивши його адресу проживання АДРЕСА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду від 27 липня 2015 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 07 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України (чинної на час відкриття провадження у справі) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Суд зазначених вимог щодо з`ясування місця реєстрації відповідача не виконав та копію ухвали про відкриття провадження і повістку про виклик до суду направив відповідачу за адресою, вказаною в позовній заяві.

Суд розглянув справу без участі відповідача та копію заочного рішення від 04 листопада 2015 року також направив відповідачу на адресу АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 у позовній заяві вказала неправильну адресу відповідача, а саме, номер будинку «7» замість «7А» надіслана відповідачу кореспонденція, в тому числі і рішення суду, не була вручена ОСОБА_2 та повернута до суду.

Також встановлено, що виконавчий лист від 20.12.2015 року про стягнення аліментів ОСОБА_1 пред`явила до виконання лише у вересні 2018 року.

Згідно копій розпоряджень про сплату грошових коштів ОСОБА_2 за період жовтень-грудень 2018 року сплатив 15 931 грн., які зараховані на користь ОСОБА_1 , відповідно до рішення суду про стягнення аліментів (а.с.119-121).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції взяв до уваги подані ОСОБА_1 докази понесених витрат на утримання дитини, додані нею до заяви від 19 березня 2019 року про збільшення позовних вимог, тобто витрат на дитину, яка досягла віку чотири роки, не врахувавши того, що на момент пред`явлення позову - 23 липня 2015 року дитина досягла віку чотири місяці, а тому розмір аліментів у сумі 3000 грн., який підлягає до стягнення з моменту пред`явлення позову, є необґрунтованим.

Колегія суддів також вважає, що позивачкою не доведено необхідність проживання дитини у Чеській Республіці, а подані нею копія договору страхування № та копія угоди про надання послуг по догляду за дитиною в приватному закладі Дитячий садок ТОВ «Дробечек» не є належними доказами, оскільки їх переклад не є офіційним.

Суд першої інстанції також помилково застосував положення ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» щодо прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, не врахувавши того, що дитина на час розгляду справи не досягла віку шести років.

Також суд визначив розмір аліментів в сумі 1000 грн. на утримання дружини, однак не навів у рішенні жодних мотивів для такого висновку.

Крім того, як було зазначено вище, суд в порушення вимог ст. 122 ЦПК (чинної на час пред`явлення позову та ухвалення заочного рішення) не з`ясував зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідно належним чином не повідомив його про місце і час розгляду справи та не надіслав копію заочного рішення суду.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом наведеної статті обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року №2629-VIII розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини - до 1500 грн. Розмір аліментів на утримання дружини слід зменшити до 600 грн., враховуючи те, що позивач не довела можливість відповідача надавати їй утримання в розмірі 1000 грн., а суд, розглянувши справу без участі відповідача, не з`ясував цих обставин.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною 6 ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду від 22 травня 2019 року в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1500 грн., а на утримання дружини, ОСОБА_1 - до 600 грн.

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: Г.П. Мелінишин

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 30 липня 2019 року