Постанова

Іменем України

27 червня 2019 року

м. Київ

справа №2-1981/11 (8/333/2/17)

провадження №61-12440св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - кредитна спілка «Запоріжжя»,

відповідач (заявник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року у складі судді Наумової І. Й. та постанову апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року у складі колегії суддів Кримської О. М., Маловічко С. В., Гончар М. С., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду

м. Запоріжжя від 01 березня 2013 poкy,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та заяви про перегляд за нововиявленими обставинами

У січні 2011 року кредитна спілка «Запоріжжя» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 серпня 2013 року, позов КС «Запоріжжя» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Запоріжжя» суму заборгованості по процентам за період з 06 грудня 2012 року по 01 лютого 2013 року за користування кредитом по договору кредитної лінії від 27 серпня 2007 року у розмірі 2 840,53 грн, 229,40 грн витрат по сплаті судового збору та 120 грн витрат по сплаті позивачем ІТЗ розгляду справи.

У серпні 2014 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, в якій просила скасувати вказане рішення суду у зв`язку з ново виявленими обставинами та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Заяву мотивовано тим, що під час прийняття вказаного судового рішення судом не було досліджено матеріали справи, що стосуються самого договору кредитної лінії та додатків до нього у вигляді додаткових угод № 1 від 27 серпня 2007 року, №2 від 31 липня 2007 року, №3 від 07 вересня 2007 року.

КС «Запоріжжя» до позовної заяви від 14 січня 2011 року додано копію додаткової угоди №1 від 27 серпня 2007 pоку, яка суттєво відрізняється від примірника додаткової угоди №1 від 27 серпня 2007 року в частині схеми погашення кредиту, яка є у наявності у відповідача. Відмінність полягає у тому, що протягом трьох років позичальник лише сплачує відсотки за користування кредитом, а погашення суми заборгованості відбувається під час здійснення останнього платежу. Зазначена кредитором схема погашення не відповідає принципам сплати кредиту за ануїтетною схемою.

Заявник посилалась на те, що надана кредитною спілкою додаткова угода №1 від 27 серпня 2007 pоку нею не підписувалась.

Зазначені факти вважає нововиявленими обставинами.

У травні 2016 року заявник доповнила підстави для скасування судового рішення, посилаючись на те, що 13 травня 2015 року апеляційним судом Запорізької області ухвалено рішення, згідно з яким додаткова угода №2 від 31 серпня 2007 року до кредитного договору визнана недійсною, що є безумовно нововиявленою обставиною, оскільки такий факт не міг бути відомий ні заявнику, ні його кредитору станом на 01 березня 2013 року. Недійсність частини умов кредитного договору повинна мати наслідком зміни того стану правовідносин сторін, на підставі яких винесено рішення від 01 березня 2013 року.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року, залишеного без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року відмовлено.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що обставини, на які посилається заявник не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини 2 статті 361 ЦПК України(в редакції, чинній на момент розгляду заяви).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі ухвали з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судами надано неналежну оцінку доказам і обставинам, на які заявник посилався у якості підстав для перегляду судового рішення та безпідставно вважали, що наведені у заяві обставини не є нововиявленими.

Апеляційним судом не враховано, що питання оцінки достовірності доказів не входить до його компетенції, він мав лише перевірити, чи відповідають ці докази поняттю нововиявленої обставини. Оцінку достовірності цих доказів (експертному висновку) повинен давати суд першої інстанції під час нового розгляду справи.

Також заявник посилається на те, що апеляційний суд розглянув справу неповноважним складом суду, оскільки у складі колегії приймала участь суддя Маловічко С. В., яка вже брала участь у розгляді цієї справи у 2016 році.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу, КС «Запоріжжя» заперечує проти доводів відповідача та просить залишити постановлену у справі ухвалу суду першої інстанції та прийняту апеляційним судом постанову без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Крім того, КС «Запоріжжя» подало клопотання про закриття касаційного провадження, як такого, що помилково відкрито у малозначній справі.

Відзив на касаційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє клопотання КС «Запоріжжя» про закриття касаційного провадження в силу відсутності правових підстав. Справа по суті розглянута за Цивільним процесуальним кодексом України в редакції, яка діяла

до 15 грудня 2017 року.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України (тут і далі в редакції, чинній на час розгляду зави про перегляду судового рішення) підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмету доказування у справі і можуть вплинути на висновки суду про права і обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК України) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

У якості нововиявленої обставини заявник посилався на фальшивість додаткової угоди №1 від 27 серпня 2007 року, що на її думку підтверджується висновком експерта №38 від 17 березня 2014 року, висновком експерта №98 від 01 липня 2014 року, здійсненими у рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2014 року за №0000078 і розпочатого за ознаками злочину, передбаченого частиною 1 статті 258 КК Україниза фактом підробки підпису, по якому ОСОБА_1 є потерпілою.

Надаючи оцінку обставинам, на які заявник посилався, як на підстави для перегляду судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшли обґрунтованих висновків, що наведені обставини не є нововиявленими в розумінні статті 361 ЦПК України, оскільки висновок експерта №38 від 17 березня 2014 року носить ймовірний характер, висновком експерта №98 від 01 липня 2014 року підтверджується підписання ОСОБА_1 додаткової угоди №1 від 27 серпня 2007 року, яка не визнана судом недійсною, при цьому, останньою не надано вироку суду, який набрав законної сили і яким встановлено фальшивість документів.

Також суди дали належну оцінку посиланням заявника на рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року, яким визнана недійсною додаткова угода №2 від 31 серпня 2007 року до кредитного договору, та встановили, що вказане рішення скасовано постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року з направленням справи на новий апеляційний розгляд, за результатом проведення якого рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2015 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 31 серпня 2007 року до кредитного договору, змінено в частині правового обґрунтування мотивів відмови у задоволенні заявлених вимог.

З урахуванням наведеного, суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що обставини, на які посилалася ОСОБА_1 у заяві, не можуть вплинути на висновки рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року та не є нововиявленими в розумінні статті 361 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на момент вчинення відповідної процесуальної дії), оскільки не могли вплинути на постановлене судом рішення та не спростовують досліджених судом доказів і висновків суду, якими мотивоване рішення, а тому ці обставини не є такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, та від їх наявності чи відсутності не залежав результат розгляду справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів стосовно оцінки обставин, на які заявник посилається, як на нововиявлені, спрямовані на доведення необхідності перевірки доказів, і встановлення на підставі цих доказів обставин, які, на думку заявника виключають задоволення позову кредитної спілки до неї.

В силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може вдаватись до встановлення або до оцінки обставин, що не були встановлені в оскаржуваних рішеннях, не вирішує питання про достовірність або недостовірність доказів чи про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд розглянув справу неповноважним складом суду, оскільки у складі колегії приймала участь суддя Маловічко С. В., яка вже брала участь у розгляді цієї справи у 2016 році, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що відповідно до положень статті 3 ЦПК України (у чинній редакції), якою передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, апеляційним судом не порушено приписів процесуального законодавства щодо недопустимості повторної участі судді у розгляді справі, зокрема статті 37 ЦПК України (в редакції, яка діяла на момент апеляційного розгляду справи). Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 липня 2016 року, при постановленні якої до складу колегії входила суддя Маловічко С. В., та на що посилається заявник, вирішувалось процесуальне питання - скасовано ухвалу суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з передачею цього питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків судів першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків судів попередніх інстанцій.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська