ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 667/1892/16-ц

Номер провадження: 22-ц/819/1018/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 28 лютого 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 29.04.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 51500,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27.04.2029 року та сплачувати проценти за користуванням кредитом у розмірі 12,50% протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту. В подальшому процентна ставка підлягала перегляду. Відповідно до умов договору погашення кредиту відбувається шляхом сплати ануїтентних платежів в розмірі 580,00 доларів США 28-го числа кожного місяця.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, укладені наступні договори поруки: між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки №0/1 від 29.04.2008 року; між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №0/2 від 29.04.2008 року. Відповідно до умов договорів поруки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов`язались солідарно відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_5 усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору.

Всупереч умов кредитного договору ОСОБА_6 не здійснювала платежів для погашення кредиту, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Таким чином, станом на 17.03.2016 року, заборгованість ОСОБА_7 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 42 467,27 доларів США., з яких: 35 895,49 доларів США кредитна заборгованість; 5571,78 доларів США заборгованість по процентам. Заборгованість ОСОБА_7 по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 17.03.2016 року складає 54 927,47 грн., з яких: 18770,61 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 36156,86 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

На підставі викладеного позивач просить: стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.04.2008 року в розмірі 42467,27 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 54927,47 грн.; а також стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 17924,22 грн. в рівних частках з кожного по 5974,74 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2019 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.04.2008 року в розмірі 42467,27 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 54927,47 грн. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 17924,22 грн. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; здійснити перерозподіл судових витрат.

Посилається на те, що відповідно до пункту 12.1 Розділу 12 Кредитного договору у випадку неотримання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) Банком, термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від Банку. Отже, шестимісячний строк дотриманий банком при зверненні до суду.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду адвокат Риженко Д.О., який діє від імені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав та пояснив, що порука припинена, шестимісячний строк минув до звернення банку до суду. Просить взяти до уваги, що згідно п.2.2. договору поруки кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя щодо повного погашення заборгованості по кредиту, які є обов`язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення вимоги. Отже посилання на застосування 41-деннного строку при пред`явленні вимоги до поручителів є безпідставними. Окрім того, зміною строку виконання зобов`язань є пред`явлення вимоги до позичальника відповідно до п. 12.1 договору про надання кредиту.

Представник позивача АТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. За повідомлення адвоката Риженка Д.О. відповідачка не проживає за місцем реєстрації.

Згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості з поручителів. В іншій частині рішення суду не оскаржується та не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, підтриманих в ході апеляційного розгляду і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частино 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1,2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого останній надано кредит в іноземній валюті в сумі 51500,00 доларів США з процентною ставкою 12,50% протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, терміном до 27.04.2029 року (а.с. 7-14).

З метою виконання зобов`язань позичальника за договором №0 від 29.04.2008 року, 29.04.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0/1, а також між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0/1, згідно яких поручителі зобов`язались перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також штрафних санкцій, передбачених кредитним договором (а.с. 15-18).

В неоскаржуваній частині рішенням суду першої інстанції встановлена наявність заборгованості за кредитним договором, яка стягнута з позичальника ОСОБА_7 та становить 42467,27 доларів США., з них: 35895,49 доларів США кредитна заборгованість; 5571,78 доларів США заборгованість по процентам; по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, яка становить 54 927,47 грн., з яких: 18770,61 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 36156,86 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Договорами поруки, укладеними між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , а також між банком та ОСОБА_3 не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за кредитним договором, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України.

Отже, пред`явивши вимогу позичальнику про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати, був зобов`язаний пред`явити позов до поручителя.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16, з якою погодився Верховний Суд у постанові від 21 березня 2018 року в справі № 2-1283/11.

З матеріалів справи вбачається, що згідно п.12.1. кредитного договору відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п.2.3.,4.9.,5.3.,5.5.,5.6.,5.8.,5.10.,8.4.,10.2.,10.14. цього договору направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання позичальником (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати відправлень позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Отже сторони договору: банк та позичальник визначили наведені правила у договорі, встановили обов`язкові для обох сторін правила поведінки, яких вони повинні дотримуватися. Сторони врегулювали свої відносини за правилами частини третьої статті 6 ЦК України на власний розсуд. Згідно договору встановлено порядок пред`явлення вимоги саме до позичальника, у якого виникає обов`язок погасити повністю заборгованість за кредитом на 41-й день після пред`явлення йому (позичальнику) вимоги.

Матеріали справи не містять такої вимоги позичальнику.

Згідно п.п.2.2.,2.3. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором кредитор має право пред`явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов`язковими до виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Поручитель зобов`язаний виконати свої зобов`язання за договором на користь кредитора в термін, визначений п.2.2. договору, шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором на рахунки, вказані кредитором.

Отже, сторони договору погодили порядок пред`явлення вимоги безпосередньо до поручителя у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за основним договором. Виконання такої вимоги про повне погашення поручителем заборгованості за кредитним договором є обов`язковим на 10-й робочий день з дати відправлення вимоги.

Таким чином, вимоги направлені поручителям 26.08.2015 року, згідно п.2.2. договору поруки підлягали до виконання та сплати заборгованості не на 41-й, а на 10-й робочий день з дати відправлення.

За таких обставин, на момент звернення банку із позовом до суду 22.03.2016 року закінчився шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку та вважав поруку припиненою в зв`язку із закінченням на момент подачу позову шести місяців після настання строку виконання основного зобов`язання.

Судова колегія погоджується із такими висновками та рішенням суду першої інстанції (в оскаржуваній частині), як ухваленим в межах наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування позовної давності в оскаржуваній частині рішення, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки у задоволенні позовних вимог до поручителів суд першої інстанції відмовив в зв`язку з припиненням поруки, а не закінченням строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Разом із цим, встановлені частиною четвертою статті 559 ЦК України строки, після закінчення яких порука припиняється, не відносяться до позовної давності. Позовна давність застосовується до вимог, заявлених до основного боржника, а для пред`явлення вимоги до поручителя частиною четвертою статті 559 ЦК України встановлені інші строки, які є преклюзивними. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 285/1462/15-ц.

Доводи банку про те, що відсотки нараховуються до повного погашення заборгованості та підлягають до стягнення з поручителів, - позбавлені правового обґрунтування та не приймаються до уваги, оскільки припинення поруки позбавляє права вимоги до поручителів повністю.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо зміни строку виконання зобов`язань шляхом пред`явлення вимоги до поручителів в порядку п.12.1 договору про надання кредиту до уваги не приймаються, оскільки пред`явлення вимоги до поручителів врегульовано договором поруки.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду, як законне і обґрунтоване, в оскаржуваній частині щодо вимог до поручителів, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк», - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 28 лютого 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 19 липня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова