ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/441/18 Номер провадження 22-ц/814/1701/19Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів: Дорош А.І., Триголова В. М.,

за участю секретаря Зеленської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року, ухваленого у складі головуючого судді Должко С.Р., повний текст судового рішення виготовлено 26 квітня 2019 року,

у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Автотранспортне Підприємство-15339» про визнання поновленим договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Комишанське» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило визнати поновленим, на тих же самих умовах і на той же самий строк (на 10 років) договір оренди землі, укладений 17.05.2005 року між позивачем та ОСОБА_1 та зареєстрований у Державному реєстрі земель 12 квітня 2007 року № 06.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач належно виконував умови договору та після закінчення строку дії договору, відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та 764 ЦК України, не отримавши заперечень від відповідача, продовжував користуватися земельною ділянкою на попередніх умовах, вважаючи, що договір автоматично пролонгованим.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року позовні вимоги Приватного сільськогосподарського підприємства «Комишанське» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство «Автотранспортне Підприємство-15339» про визнання поновленим договору оренди землі задоволено.

Визнано поновленим, на тих же саме умовах і на той же самий строк (на 10 років) договір оренди землі, укладений 17.05.2005 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Комишанське» та ОСОБА_1 , від 17.05.2015 р. та зареєстрований Зіньківським районним відділом Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного Земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис від 12.04.2007 р. за № 06.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач, ПСП «Комишанське», продовжує користуватись земельною, ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 2.4485 га, яка розташована на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області після закінчення строку дії договору оренди землі, а відповідач, ОСОБА_1 , не надсилала будь-яких заперечень щодо такого користування протягом 1 (одного) місяця після закінчення дії договору, то строк дії договору слід вважати поновленим на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

З рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 , та подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачених частинами 6-11 статі 33 Закону України «Про оренду землі» випадках, вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, які свідчать про продовження орендних правовідносин, а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків.

Зазначає, що суд першої інстанції не застосував норми закону, які підлягають застосуванню, а також не врахував правові позиції викладені в постановах Верховного Суду.

Відзив до суду апеляційної інстанції сторонами не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17 травня 2005 року між ОСОБА_1 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Комишанське», було укладено договір оренди землі площею 2,45 га, у тому числі ріллі 2,45 га (а.с. 8). Вказаний договір був зареєстрований у Зіньківському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр Державного Земельного кадастру» при Держкомземі України, про що вчинено відповідний запис від 12 квітня 2007 року за № 06.

Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 10 (десять) років з 17.05.2005р. по 17.05.2015р.. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом від 17.02.2015 року, тобто до закінчення строку дії договору, позивач звернувся до відповідача з пропозицією поновити договір оренди землі від 17.05.2005 року, на той же строк, шляхом укладення додаткової угоди та додав примірник проекту додаткової угоди, які були отримані 17.02.2015 року ОСОБА_2 Г.Г. , яка діяла в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності виданої 09 жовтня 2012 року.(а.с. 119)

Після закінчення строку дії договору, позивач користувався земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, вважаючи, що договір є поновленим на тих самих умовах, так як від відповідача не надходило листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Відповідач, ОСОБА_3 своєчасно отримувала орендну плату, про що вказують видаткові касові ордери від 26 жовтня 2015 року, від 27 листопада 2015 року, від 18 липня 2016 року, від 08.12.2016 року, від 09.12.2016 року з підписом одержувача та номером паспорта НОМЕР_2 та від 19.07.2016 року (а.с.29-33). Дані факти підтверджено показами свідків, допитаних в суді першої інстанції та не спростовано відповідачем.

Позивачем повторно було направлено лист-повідомлення орендодавцю з пропозицією поновити договір оренди землі на тих же самих умовах і на той же строк, відповідно до Закону України «Про оренду землі», шляхом укладення додаткової угоди. Разом направлені примірники додаткової угоди про внесення змін (поновлення) до договору оренди землі (державна реєстрація від 21.04.2007 року за № 06). Лист та примірники додаткової угоди були вручені ОСОБА_4 17.03.2017р., яка своїм підписом засвідчила отримання вищевказаних документів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором та вчасно звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору, в свою чергу відповідач заперечень, щодо продовження користування орендарем земельною ділянкою та поновлення договору оренди не подав.

При цьому суд вказав на те, що між відповідачем та приватним акціонерним товариством «Автотранспортне підприємство-15339» було укладено договір оренди землі від 26 жовтня 2016 року, який зареєстровано держаним реєстратором на ту ж саму земельну ділянку, якою користується позивач, чим порушено переважне право позивача, який належно виконував умови договору, на поновлення договору оренди землі.

Колегія суддів, підстав для скасування вказаного судового рішення не знаходить.

Так, відповідно до приписів статті 33 Закону України "Про оренду землі" у редакції, що діяла на час закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного між сторонами, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця, після закінчення строку договору, листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, стаття 33 цього Закону фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

При цьому у першому випадку, за яким орендар, який має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, і який має намір скористатися таким переважним правом, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. І у цьому випадку поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі додаткової угоди, проект якої орендар додає до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі. При цьому при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін, що вбачається із приписів частин 1-4 вказаної статті.

У другому ж випадку не встановлюється обов`язку для орендаря, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі, а визначається, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Місцевим судом встановлено, що орендар своєчасно звернувся до відповідача з пропозицією поновити договір оренди землі шляхом укладення додаткової угоди до договору, але відповідач протягом одного місяця не висловив своїх заперечень щодо поновлення договору оренди землі.

Таким чином, оскільки орендарем було дотримано процедуру і строки звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі, а орендодавцем не виконано установленого частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Окрім того, відповідно до частини шостої ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Встановивши наявність зазначених умов суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що договір має бути поновленим на той же строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, про те, що запропонований позивачем проект додаткової угоди до договору оренди землі, суперечить діючому законодавству, щодо встановлення розміру орендної плати та строку дії договору, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки відповідач не виконав встановлено Законом обов`язку щодо розгляду запропонованих умов договору, заперечень проти такого продовження позивачу у встановлений строк не надав. При цьому, встановлення орендної плати у відповідному розмірі від нормативної грошової оцінки, та інші умови договору, можуть бути предметом окремого позову у разі відповідного звернення до суду, оскільки таких заперечень у встановлені строки відповідач не надав позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги висновки викладені в Постановах Верховного Суду, а саме те, що в даному випадку позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав, оскільки поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачених частинами 6-11 статі 33 Закону України «Про оренду землі», вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав та обов`язків.

Проте, вказані доводи не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції, оскільки відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права з вимогою визнати поновленим договір оренди землі, в свою чергу не заявлення вимог щодо укладення додаткової угоди до договору не можна вважати неналежним способом захисту та порушенням вимог закону.

В свою чергу, слід зазначити, що договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що суд створив ситуацію при якій на одну земельну ділянку є два титульних користувачі, тим самим спотворивши суть правової визначеності принципу презумпції правочину та обов`язковості договору, є неспроможними, оскільки, ОСОБА_1 не дотримавшись вимог закону, під час дії договору оренди, який було укладено між нею та Приватним сільськогосподарським підприємством «Комишанське», безпідставно уклала договір оренди на цю ж земельну ділянку з ПАТ «АТП-15339».

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції про наявність підстав задоволення позовних вимог не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 26 червня 2019 року.

Головуючий суддя : О.О. Панченко

Судді: А.І. Дорош

В.М. Триголов