ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7719/18Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/628/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ткач З. Є., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

представника позивача - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №607/7719/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Тернопільського районного суду від 29 березня 2019 року, ухваленого суддею Сливка Л.М., повний текст якого складено 29 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чоловський Володимир Анатолійович, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А.,Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 березня 2008 року між ним та ПАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено Кредитний договір №03-2/155, згідно умов якого Банк надав, а він отримав кредит у сумі 50000 доларів США на поточні потреби. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_2 та ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено іпотечний договір, за умовами якого ПАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» передано в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05 березня 2010 року звернено стягнення на належну ОСОБА_2 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка була предметом іпотечного договору, після чого дане майно в 2012 році було реалізоване на прилюдних торгах, а виручені від продажі квартири кошти були переведені Банку, у зв`язку із чим виконавче провадження закрито. 14 квітня 2018 року в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Тернопільській області його ОСОБА_1 було повідомлено про те, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23 грудня 2016 року вчинено нотаріальний напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з нього на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість, що виникла по кредитному договору №03-2/155 від 07 березня 2008 року.. Вважає, що виконавчий напис не підлягає до виконання оскільки заборгованість за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року не може вважатися безспірною, так як на виконання рішення суду від 05 березня 2010 року іпотечне майно було реалізоване, а кошти переведені банку в рахунок погашення заборгованості, а тому, заборгованість за договором не може стягуватися шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований у реєстрі за №22602 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 1 704,80 гривень сплаченого судового збору.

ТзОВ "Кредитні ініціативи" подало апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог вказало, що висновок місцевого суду щодо спірності розміру заборгованості в оскаржуваному виконавчому написі не відповідає дійсності і станом на день його вчинення не було жодних

відкритих судових справ щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи". На момент вчинення оспорюваного виконавчого напису заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором не була спірною, а відповідач надав приватному нотаріусу КМНО Чуловському В.А. всі документи на підтвердження цієї заборгованості та її безспірності.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду без змін. Вказує на те, що нотаріус, вчиняючи виконавчий напис не врахував та не перевірив факту безспірності заборгованості, щодо якої було вчинено виконавчий напис. Банк в в даному позові сам визначив заборгованість за кредитним договором саме у гривнях, а не у валюті кредиту та в подальшому рішення суду не оскаржив, тобто погодився із прийнятим рішенням суду про стягнення заборгованості у гривнях, а не у доларах США.

В суд апеляційної інстанції ТзОВ "Кредитні ініціативи" не з`явилось, хоча належним чином було повідомлено про день та час розгляду справи, що у відповідності до ст. 372 ч.2 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що у справі відсутні докази безспірності заборгованості, яка була стягнута за виконавчим написом нотаріуса, а також відсутні докази направлення позивачу вимоги про усунення порушення умов кредитного договору.

З таким висновком суду слід погодитися, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрутованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07 березня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №03-2/155, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 50000 доларів США зі сплатою 13% річних у валюті кредиту за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 06 березня 2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №03-2/155, 07 березня 2008 року між АТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір за умовами якого ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2010 року у справі №2-2193/10 задоволено позов ПАТ «Акціонерний Промислово-інвестиційний банк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , за іпотечним договором від 07 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «Акціонерний Промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 на забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року. Вказана обставина визнається сторонами та не підлягає доказуванню.

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло прав вимоги, в тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року.

23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №22602 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року, за період з 01 травня 2016 року по 01листопада 2016 року у розмірі 1410891,70 гривень, яка складається із: 730836,39 гривень заборгованість за кредитом та 680055,31 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитом.

05 жовтня 2017року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ларвою М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54843106 з примусового виконання виконавчого напису №22602 вчиненого 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягненняз ОСОБА_1 в користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 1 410 891,70 гривень.

05 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Ларвою М.В. винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої при примусовому виконанні виконавчого напису №22602 вчиненого 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості у розмірі 1 410 891,70 гривень, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , у межах суми стягнення.

Із листа Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26 лютого 2019 року вбачається, що 30 червня 2010 року на виконання у Другий відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції надійшов виконавчий лист №2-2193, виданий 29 березня 2010 року про звернення стягнення на належну ОСОБА_2 двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотечного договору, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 у сумі 52322,29 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США станом на 05 березня 2010 року еквівалентно 417831,47 гривень, з яких: 379620,68 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що еквівалентно 47546,49 доларів США та 38210,78 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що еквівалентно 4785,80 доларів США. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта, встановлено, що квартира АДРЕСА_3 , згідно Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів ВРР 338256 від 05 березня 2012 року належить на праві власності ОСОБА_3 .

Згідно інформації Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за №57433 від 03 грудня 2018 року, 31липня 2013 року виконавче провадження, боржником за яким був ОСОБА_2 закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду виконано. Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які зареєстровані у двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 , про що складено акт державного виконавця від 24 липня 2013 року. Оскільки термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить 3 роки, то Тернопільський міський відділ ДВС повідомляє про неможливість надання копій матеріалів виконавчого провадження АСВП 36558185.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами, організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності,виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

За правилами п. 3 глави 16 вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМ України від 29 червня 1999 року № 1172.

Для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості, з підстав, що випливають з кредитних відносин подається оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Доводи апелянта, що суд першої інстанції безпідставно визнав таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року, колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані.

З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №22602 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості по кредитному договору №03-2/155 від 07 березня 2008 року на загальну суму 1410891,70 гривень, яка складається з: 730836,39 гривень заборгованість за кредитом та 680055,31 гривень заборгованість за користування кредитом.

Судом першої інстанції встановлено, що матеріали справи не містять даних про те, що боржник ОСОБА_1 повідомлявся належним чином за 30 діб про намір вчинити виконавчий напис, тобто порядок вчинення виконавчого напису порушено.

Крім того, безумовним фактом, який свідчить про наявність спору між сторонами, є рішення суду (яке на даний час, згідно наданої інформації Тернопільським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області-виконано) про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , від 07березня 2008 року, за іпотечним договором, який був укладений з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №03-2/155 від 07 березня 2008 року, що виключає безспірність вимог позивача і, відповідно, свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

На підставі вищенаведеного суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису сума, стягнута нотаріусом, не була безспірною.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи та письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 29 липня 2019 року.

Головуюча : Г.М. Шевчук

Судді: М.В. Ходоровський

З.Є. Ткач