Номер провадження: 22-ц/813/142/19
Номер справи місцевого суду: 521/9489/17
Головуючий у першій інстанції Плавіч І.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого судді: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І., Черевка П.М.,

при секретарі: Півнєві Д.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та його адвоката Тищенка С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 03 червня 2005 року сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації шлюбів Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції зроблено актовий запис за №495. Від вказаного шлюбу у сторін є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 6, 7).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 свої батьківські обов`язки належним чином не виконує, не надає матеріальної допомоги і підтримки, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у загальному розмірі 5 000 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та повноважний представник особи в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та повноважні представники особи у судове засідання з`явилися, заперечували проти заявлених позовних вимог, просили суд задовольнити позов частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у загальному розмірі 2 000,00 грн., обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 періодично сплачує матеріальну допомогу на утримання дітей, крім того, відповідач тимчасово не працює, а тому має мінливий заробіток.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1 500 гривень на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 1 500 гривень на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дати звернення з позовом до суду, тобто з 21 червня 2017 року, до досягнення дітьми повноліття. Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави суму несплаченого судового збору у розмірі 704 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати частково рішення суду першої інстанції та ухвалите нове рішення, яким позовну заяву задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1 000 гривень на утримання кожного з дітей щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вику, починаючи з 21 червня 2017 року до їх повноліття, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів та визначити аліменти у розмірі 2 500 гривень на місяці на кожну дитину, посилаючи на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України, що набрав чинність з 15 грудня 2017 року, зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., яка набула чинності для України з 27.09.1991 року, «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансові можливостей».

За нормами частин 1 та 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2016 року по справі №521/12404/16-ц, яке набрало законної сили 09 вересня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 жовтня 2006 року ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_4 , батьками вказані - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Згідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 січня 2011 року ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , батьками вказані - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

З Виписки з будинкової книги для реєстрації громадян вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідки №113/01-45 від 21.12.2016р., виданої Одеським дошкільним закладом «Ясла-Садок» №209 Одеської міської ради, який відвідує ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_1 достатньо приділяє уваги дитині, хлопчика вчасно приводить та забирає з дитячого садка, батько часто спілкується з вихователями, цікавиться життям сина в групі, його потребами. Мати рідко забирає дитину із закладу.

Відповідно до характеристики від 21 грудня 2016 року, засвідченої директором Одеської ЗОШ №1, виданої ОСОБА_3 , 2005 року народження, учню 6-Г класу, вихованням дитини займається батько ОСОБА_1 , який систематично приходить до школи, спілкується з учителями, відвідує класні та загальношкільні батьківські збори.

Також, відповідно до заяви ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживають разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, виховує дітей в дусі поваги та любові, діти повністю знаходяться на утриманні батька. Мати ОСОБА_2 участі у житті та вихованні дітей не бере, матеріальної допомоги не надає.

З огляду на викладене, судом першої інстанції встановлено, що діти проживають з батьком, який матеріально забезпечує дітей, займається їх фізичним та моральним розвитком.

Крім того, судом першої інстанції звернуто увагу, що відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку від 16 травня 2017 року ОСОБА_2 була зареєстрована як фізична особа-підприємець.

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині 3 статті 181 СК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ, який набрав чинності з 08 липня 2017 року, зазначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У частині 1 та 2 статті 182 СК України в редакції, яка набрала чинності з 08 липня 2017 року, визначено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено в частинах 1-3 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч. 1 ст.191 СК України).

Доводи ОСОБА_2 як працездатної особи про те, що на її утриманні перебуває непрацездатна мати, відповідач винаймає квартиру та постійного доходу не має, не приймаються до уваги. Так як, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатною особою, яка тимчасово не працює, без розумових та фізичних вад, а тому не існує перешкод для повноцінного виконання ним своїх батьківських обов`язків по утриманню власних дітей і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення своїм дітям можливості всебічного розвитку.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 навмисно припинила підприємницьку діяльність, що направлено на зменшення або ухилення від сплати аліментів в належному розмірі, а отже ухиляється від виконання її батьківського обов`язку.

Відповідно до ст. 18, ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Судова колегія приходить до висновку, що розмір стягуваних рішенням суду аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості судового рішення, а також необхідності вжиття всіх необхідних заходів для захисту прав дитини, є не достатніми для нормального розвитку та забезпечення мінімальних потреб дітей, а тому вважає необхідним рішення суду першої інстанції змінити та визначити аліменти в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, до досягнення дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття, починаючи із 21 червня 2017 року.

У контексті наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2018 року змінити, збільшити розмір стягнутих аліментів з 1 500 гривень до 2 000 гривень на кожну дитину.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 24 червня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко