ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6202/19 Справа № 200/4003/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

У вересні 2016 року представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, за якою просив суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на автомобіль марки RENAULT PREMIUM 385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено та ухвалено накласти арешт на автомобіль RENAULT PREMIUM 385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та зняти арешт із спірного автомобілю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він не мав жодних правових відносин з позивачем, в тому числі договірних, і тому суд незаконно вирішив питання про накладення арешту на його майно.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 208120,00 грн. заборгованості за договором позики, 173303,43 грн. втрат від інфляції, 18760,40 грн. 3% річних та 110364,06 грн. відсотків за користування позикою, а всього 510547,89 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 5000,00 грн. заборгованості за договором позики; в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 21 березня 2012 року в сумі, яка станом на 24.02.2016 року складала 510547,89 грн., з яких 208120,00 грн. заборгованості за договором позики, 173303,43 грн. втрати від інфляції, 18760,40 грн. 3% річні та 110364,06 грн. відсотки за користування позикою, звернути стягнення на користь ОСОБА_3 на предмет застави автомобіль: автомобіль марки RENAULT PREMIUM 385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, шляхом проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну предмета застави для подальшої його реалізації встановити 100000,00 грн.; визнати незаконним свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 25.07.2013 року; визнати недійсною довіреність від ОСОБА_3 , якою уповноважено ОСОБА_4 зняти з обліку автомобіль марки RENAULT PREMIUM 385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Оката Л.Г. 15.08.2013 року, реєстровий номер 653.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки між сторонами дійсно існує спір щодо нерухомого майна.

А тому, враховуючи наявність спору та обставин, які можуть утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а також неодноразове відчуження спірного автомобіля, суд першої інстанції вірно вирішив питання забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль RENAULT PREMIUM 385, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку саме про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт не мав жодних правових відносин з позивачем, в тому числі договірних, і тому суд незаконно вирішив питання про накладення арешту на його майно, та на даний час саме він є власником спірного автомобілю, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не дають підстав для її задоволення, оскільки відповідно до договору застави від 21 квітня 2012 року спірний автомобіль знаходиться у заставі, відповідно до договору застави транспортного засобу (а.с.9-10).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді вказаної заяви, судом першої інстанції було дотримано вимоги процесуального закону, а тому оскаржувана ухвала як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2016 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко