Справа № 2-417/11 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/161/19 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар: Фейір К.О.

з участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву про роз`яснення порядку виконання судового рішення від 19 березня 2019 року у справі № 2-417/11 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третьої особи - ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням; зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Львівського комунального підприємства «Тополя-406», третьої особи - ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, встановлення термінів для звільнення жилого приміщення, накладення штрафу за систематичне порушення житлових прав, встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зобов`язання до укладення окремого договору житлового найму; за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Львівського комунального підприємства «Тополя-406», третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, зобов`язання до вчинення дій та зміну умов договору житлового найму, позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третіх осіб - ОСОБА_2 , Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

У грудні 2010 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Львівського комунального підприємства «Тополя - 406», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ОСОБА_4 , та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 04 квітня 2016 року, просив суд:

- визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , скасувати їх реєстрацію у вказаній квартирі та встановити конкретний термін для звільнення квартири і передачі йому ключів від неї;

- накласти на ОСОБА_1 , як організатора правопорушень, штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за скоєні злочини з навмисного і систематичного порушення його майнових і житлових прав;

- постановити окрему ухвалу, яку направити до правоохоронних органів для порушення кримінальної справи за злісне невиконання ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 03 грудня 1999 року, дачу ними суду завідомо неправдивих показань і підроблених документів та масові порушення законів України;

- встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши йому у користування житлову кімнату, площею 18,4 кв. м, а ОСОБА_4 та її неповнолітнім дітям: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - дві житлові кімнати площею 11,3 кв. м і 11,4 кв. м, залишивши у спільному користуванні коридор, кухню, санвузол, балкон і підвал;

- усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселивши його у цю квартиру та зобов`язати відповідачів передати йому комплект ключів від усіх приміщень і у подальшому не чинити ніяких перешкод у користуванні спірною квартирою;

- зобов`язати ЛКП «Тополя-406» укласти з ним окремий договір житлового найму на кімнату площею 18,4 кв. м і відкрити на його ім`я окремий особовий рахунок.

У грудні 2010 року ОСОБА_4 звернулася до суду з окремим позовом до ОСОБА_1 , ЛКП «Тополя-406», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просила суд:

- усунути їй перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , вселивши її та її неповнолітніх дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у цю квартиру;

- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити їй та її неповнолітнім дітям ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перешкод у користуванні спірною квартирою;

- зобов`язати ЛКП «Тополя-406» укласти з нею окремий договір житлового найму на кімнату площею 11,4 кв. м і відкрити на її ім`я окремий особовий рахунок.

У лютому 2011 року ОСОБА_1 пред`явила зустрічний позов до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради та просила суд визнати ОСОБА_4 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суд м. Львова від 06 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено. Визнано ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 і позову ОСОБА_4 відмовлено.

Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_4 разом із неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 , 2002 року народження, і ОСОБА_7 2009 року народження такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відхилено. Рішення Шевченківського районного суд м. Львова від 06 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19 березня 2019 року рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 06 грудня 2016 року в частині визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення. Відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В решті рішення суду залишено без змін.

В травні ОСОБА_3 подав до апеляційного суду заяву про роз`яснення порядку виконання судового рішення від 19.03.2019 року. В обгрунтування заяви зазначає, що в постанові не вказано ні порядку ні строків вселення його в квартиру, ні порядку користування нею, тому просить встановити порядок вселення та користування кв. АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення в цивільній справі" судам надано роз"яснення, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Наведене вказує на те, що роз`ясненню підлягає рішення, яке має виконуватись як у добровільному порядку, так і примусово, а тому головною підставою для подання заяви про роз`яснення рішення суду є його незрозумілість, що ускладнює виконання рішення.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням суду першої інстанції в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , Львівського комунального підприємства «Тополя-406», третьої особи - ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, встановлення термінів для звільнення жилого приміщення, накладення штрафу за систематичне порушення житлових прав, встановлення порядку користування жилим приміщенням, усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом вселення та зобов`язання до укладення окремого договору житлового найму відмовлено. Суд апеляційної інстанції приймаючи постанову від 19 березня 2019 року в цій частині рішення суду залишив без змін, а тому підстав для задоволення заяви немає. Суд апеляційної інстанції не ухвалював рішення з приводу вселення ОСОБА_3 у квартиру, а лише скасував рішення в частині визнання ОСОБА_3 таким , що втратив право на користування квартирою.

Щодо інших вимог заяви, то такі є тотожними вимогам позовної заяви ОСОБА_3 , та не можуть бути предметом розгляду під час заяви про роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст.271 ЦПК України, - суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26.07.2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк