Справа № 487/7699/18
Провадження № 2/487/715/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Притуляк І.О.,

за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А.

представників позивача ОСОБА_1 , Родіонової ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщені суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , яким просила стягнути з відповідача на її користь 50% додаткових витрат на неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 10170,74 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_6 , яка проживає разом з нею. Відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн., проте цих коштів не вистачає для забезпечення належного рівня утримання дитини, яка часто хворіє, займається спортом, та у в`язку з цим потребує додаткових витрат на утримання.

Загальна сума додаткових витрат понесених нею на утримання дитини становить 20341,47 грн., з яких: 3049,45 грн. на лікування дитини; 2850,00 грн. на розвиток здібностей; 4200,00 грн. на фізичний розвиток; 10242,02 грн. на підготовку дитини до школи, у яких ОСОБА_5 добровільно приймати участь відмовляється.

Зазначила, що відповідач працює, інших утриманців немає, має задовільний стан здоров`я. Посилаючись на вказані обставини просила стягнути з ОСОБА_5 50% додаткових втрат на дитину, а саме 10170,74 грн.

Представники позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечував в повному обсязі з огляду на недоведеність факту їх понесення. Зазначив, що додаткові витрати на дитину не підтверджені належними та допустимими доказами. Окрім того, з аптечних чеків неможливо встановити факт того, що данні ліки були придбані для ОСОБА_6 та їх придбання було здійснено за рекомендацією лікаря. Наголосив на тому, що відповідачем було створено нову сім`ю та стабільних доходів він немає в зв`язку з тим, що офіційно не працевлаштований.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.06.2007 року між сторонами було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2015 року.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження 1 НОМЕР_1 від 25.05.2012 р.).

В судовому засіданні встановлено, що за домовленістю батьків, дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.05.2017року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання даного рішення суду, 19.08.2017 року видано виконавчий лист №487/2537/17.

Постановою державного виконавця Заводського ВСДВ м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 25.09.2017 року відкрито виконавчого провадження № 54760056.

Відповідно до довідки №5359 від 02.11.2018 року наданою ДФС України позивач доходів не має.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленністю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може братии участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини

При цьому, Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається вказаною статтею. До таких особливих обставин закон відносить, насамперед, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з хворобою.

Наявність таких додаткових витрат з урахуванням положень ст. 81 ЦПК України має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично понесені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ист. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері. При цьому повинні враховуватися всі обставини, які мають суттєве значення для визначення суми стягнення. Як правило, суд повинен зобов`язати батька компенсувати половину витрат, які понесла мати. При цьому, та повинна довести їх необхідність і підтвердити це документально.

Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення.

Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів, висновків лікарів чи лікарських комісій тощо. При цьому, спосіб участі батька в додаткових витратах може визначатися разово, періодично на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря.

З урахуванням таких положень закону, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд повинен встановити, чи доведені ці витрати, їх обсяг та враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи встановлені обставини справи, в контексті вищезазначених правових норм при вирішення заявлених ОСОБА_4 позовних вимог, суд виходить з наступного.

Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат пов`язаних з навчанням дитини в період з грудня 2016 року по березень 2018 року у центрі розвитку дитини «Жемчужина» (ФОП ОСОБА_7 ):

Відповідно до Договору про надання консультативної послуги від 08 грудня 2016 року між директором центру розвитку дитини «Жемчужина» (ФОП ОСОБА_7 ) та позивачем укладено договір з надання комплексної дошкільної освіти. Пунктом 2.1. даного договору передбачено, порядок сплати вартості занять - абонементом за кількість занять в місяць. Згідно п. 2.2. розмір оплати встановлюється за весь строк надання послуги та не може змінюватися. Загальна вартість послуги складає 490 грн. на місяць. Пунктом 34 передбачено строк дії договору 01.09.2016 року по 30.06.2017 року.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій квитанцій до прибуткового ордеру від 12.01.2017 року, від 08.12.2017 року, від 06.03.2018 року., від 06.02.2018 року, від 05.03.2018 року позивачем на користь ФОП ОСОБА_8 за надання послуг по підготовці дитини до школи було сплачено 2845,00 грн. - 50% від яких, що становить 1422,50 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно заявлених позовних вимог на розвиток здібностей дитини, а саме, на відвідування спортивної секції зі стрибків на батуті у спортивному комбінаті ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» в сумі 4200 грн.:

Згідно довідки спортивного комбінату ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 11.10.2018 року, за вих. №14/11-150, ОСОБА_6 дійсно відвідує секцію з стрибків на батуті в спортивному комбінаті з вересня 2017 року, з щомісячною оплатою занять в сумі 300 грн. на місяць.

Виходячи зі змісту відповіді ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 19.03.2019 року за вих. №14-1921, ОСОБА_6 систематично займається в секції зі стрибків на батуті з 01.09.2017 року. Спортивне обладнання для занять зі стрибків на батуті: батути спортивні, мати для зони приземлення, пояси страху вальні, числяться на балансі спортивного комплексу.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій фіскальних чеків від 10.09.2018 року №27; від 10.10.2018 року №6; від 05.11.2018 року, №4 позивачем підтверджено витрати по заняттю дитиною в спортивній секції на суму 900 грн.

За такого, з відповідача підлягає стягненню 50% витрат понесених на фізичний розвиток дитини в сумі 450,00 грн.

Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування дитини в сумі 3049,45 грн.:

Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 03.05.2017 року №6-331, дитина має діагноз дисфункція імунної системи інфекційна алергія ґенеза, ферментопатія, функційна диспепсія, середня киста шиї.

Згідно довідки головного лікаря КНП ММР «ЦПМСД №1» від 22.05.2019 року за вих. №6-309, ОСОБА_9 спостерігається неврологом з діагнозом: гіпоксично-ішемічне враження ЦНС, м`ясова дистонія, вентрикулоділятація. Після року хворіла ГРВІ, ларинготрахеїт зі стенозом, до 10 разів на рік. З чотирьох років спостерігається педіатром і хірургом з діагнозом: дисфункція імунної системи, фарментопатія, серединна кіста шиї. Хворіє ГРВІ, ларинготрахеїти, бронхіти до 6-7 разів на рік. Протягом 2017-2018 року спостерігається педіатром і хірургом з діагнозом: дисфункція імунної системи, ферментопатія. Серединна кіста шиї, хворіє ГРВІ, ларинготрахеїти, бронхіти до 4 рази на рік. В лікуванні лікар призначає стандартні противовірусні, протизапальні препарати та вітаміни: гропринозин, декасан, бронхолітин, лінекс, тантум, верде, канефрон, рибій жир, аевіт.

Витрати на лікування дитини на загальну суму 2017,05 грн. підтверджено наявними в матеріалах справи копіями фіскальних чеків від 31.10.2018 року, №75 на 92,00 грн.; від 28.12.2017 року, №62 на 183,30 грн.; від 24.12.2017 року, №2155 на 591,25 грн.; від 04.04.2018 року, №35 на 419,60 грн.; від 28.03.2018 року, №105, на 214,65 грн.; від 19.03.2018 року, № НОМЕР_2 на 93,15 грн.; від 13.07.2019 року, № НОМЕР_3 , на 232,40 грн.; від 10.07.2018 року, №43, на 190,70 грн.; від 04.10.2018 року, №10 на 122,80 грн.; від 19.09.2018 року, №1, на 249,40 грн.; від 15.09.2018 року, № НОМЕР_4 на 344,60 грн.; від 19.10.2018 року, № НОМЕР_5 на 247,30 грн.; від 09.10.2018 року, № НОМЕР_6 , на 68,30 грн. За такого, з відповідача підлягають стягненню 50% вартості придбаних медикамантів у розмірі 1008,53 грн.

З урахуванням встановлених обставин з відповідача на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 2881,03 грн. 50% від належним чином підтверджених додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, суд вважає, що у задоволенні заявлених ОСОБА_4 позовних вимог про стягнення з відповідача 50% витрат по підготовці дитини до школи слід відмовити, з огляду на те що даний вид витрат не відповідає критеріям додаткових витрат у розумінні положень ст.. 185 СК України.

Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідача на неналежне засвідчення копій документів доданих до позову, оскільки вони ґрунтуються на невірному трактуванні положень НСУ Державної уніфікованої системи документації ДСТУ №4163-2003, з урахуванням вимог ЦПК України, щодо подання стороною (фізичною особою) доказів..

Перераховані вище документи, суд вважає належними, допустимими та достовірними доказами та у їх сукупності достатніми у розумінні положень ст..ст. 77-80 ЦПК України, на підтвердження визнаних судом доведеними позовних вимог ОСОБА_4 .

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано витяг з договору №0117/19-1/Д про надання правничої допомоги від 17.01.2019 року та копію квитанції до прибуткового касового ордеру №0401/19-1-ор на 5000,00 грн., однак не надано розрахунків та обґрунтування даних витрат у зазначеному розмірі.

З урахуванням вищезазначеного, враховуючи складність справи; час, витрачений адвокатами по участі у судових засіданнях; значення справи для ОСОБА_4 , суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн., які були фактичними та обгрунтовано неминучими для відповідача.

У зв`язку з тим, що позов ОСОБА_4 задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 215,15 грн. (2881,03 грн. «сума задоволених вимог» х 100% :10170,74 грн. «сума заявлених вимог» = 28%; 28% х 768,40 грн. :100% = 215,15 грн.)

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2881,03 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави збір у розмірі 215,15 грн.

У іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 19.07.2019 року.

Головуючий суддя І.О.Притуляк