Справа № 601/27/14-ц
Провадження № 6/601/23/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

з участю секретаря судового засідання : Бончик А.П.,

представника заявника адвоката Процько І.Я.,

представника Кременецького ДВС Ячменьова С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа Кременецького районного суду № 601/27/14-ц від 03.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - 16 128, 53 доларів США кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/0017/82/36895 від 19.06.2008 року та судового збору в сумі - 1289 гривень 15 копійок таким, що не підлягає виконанню. Заяву мотивує тим, що 24 травня 2018 року ОСОБА_1 повністю виконано зобов`язання по вказаному виконавчому листу.

В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву та просить її задовольнити в повному обсязі. Вважає, що виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на стадії виконання даного виконавчого листа, а саме- 24 травня 2018 року, боржником він виконаний повністю в добровільному порядку. Виконавчий лист відповідає вимогам закону, виданий правомірно, рішення суду ними не оскаржувалось. Постановою державного виконавця від 22.03.2019 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню даного виконавчого листа, у зв`язку з його виконанням. Оскільки, по виконавчому листу на даний час проводиться стягнення виконавчого збору, то вважає, що виконавчий лист № 601/27/14-ц від 03.03.2014 року слід визнати таким, що не підлягає до виконання у зв`язку із добровільним погашенням.

Державний виконавець Кременецького МР ВДВС ГТУЮ у Тернопільській області Ячменьов С.М. в судовому засіданні не визнав вимоги заяви, пояснив, що позичальницею ОСОБА_1 , стосовно якої здійснювалося примусове стягнення боргу, повністю виконано зобов`язання за кредитним договором № 014/0017/82/36895 від 19.06.2008 року та відшкодовано у повному обсязі судові витрати, понесені банком. Станом на 20.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю погашена.

22.03.2019 року відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. На момент закінчення виконавчого провадження виконавчий збір в повному обсязі не стягнутий.

25.03.2019 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 58714540 при примусовому виконанні постанови державного виконавця від 26.06.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору.

Отже, на даний час виконавчий лист рахується фактично виконаний та виконавче провадження закінчено.

Згідно листа ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 114-40-3/56 станом на 20.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 перед банком АТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю погашена.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та представлений виконавчий лист із виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що 03 березня 2014 року Кременецьким районним судом Тернопільської області винесено заочне рішення по справі № 601/27/14-ц, яким стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - 16128 доларів США 53 центів, що в еквіваленті до гривні становить 128915,35 гривень кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/0017/82/36895 від 19.06.2008 року та судовий збір у сумі 1289,15 грн. (а.с.53-54)

З метою примусового виконання вищевказаного рішення суду, Кременецьким районним судом Тернопільської області 6 травня 2014 року видано виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. (а.с.86)

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 даної статті закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

24.03.2015 року по даному виконавчому провадженню постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Кременецького районного суду № 601/27/14-ц від 03.03.2014 року.

22.03.2019 року по даному виконавчому провадженню постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Кременецького районного суду № 601/27/14-ц від 03.03.2014 року на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною другою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Згідно статті 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Отже, однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його добровільним виконанням.

Статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Виконавче провадження закінчується після сплати боржником основної заборгованості за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з матеріально-правових підстав (припинення основного зобов`язання шляхом його виконання).

Як вбачається із матеріалів справи, виконавче провадження відкрито 24 березня 2015 року, а сплата боргу була проведена 24 травня 2018 року, тобто не поза межами виконавчого провадження.

Оскільки виконавче провадження по виконанню даного виконавчого листа закінчено, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом в процесі виконавчого провадження, визнавати його таким, що не підлягає виконанню не має підстав.

Керуючись статтею 432 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає до виконання виконавчий лист від 03 березня 2014 року по справі №601/27/14-ц виданого 06.05.2014 року Кременецьким районним судом Тернопільської області про стягненя з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» 16128,53 доларів США та судового збору в розмірі 1289,15 гривень,- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: