Справа № 159/3042/19
Провадження № 2-о/159/109/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді Лесика В.О.,

за участі секретаря - Шокот С.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заінтересовані особи: Ковельський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, про те, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лабуни, Замойського району, Люблінської області, Республіка Польща, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ковель, Волинської області, Республіка Україна за національністю є «поляк», ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , с. Загрода, Холмського району, Люблінської області, Республіка Польща, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ковель, Волинської області, Республіка Україна за національністю є «полька», ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Ковель, Волинської області за національністю є «полька», ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженка м. Ковель, Волинської області за національністю є «полька», ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Ковель, Волинської області за національністю є «поляк», ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець м. Ковель, Волинської області за національністю є «поляк» та зобов`язати Ковельський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області внести зміни в актові записи про народження вказавши в графі «національність» батька - ОСОБА_6 - «поляк», а в графі «національність» матері - ОСОБА_7 -«полька».

Вимоги заявників обгрунтовуються наступними обставинами: ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 - батько ОСОБА_1 по справі та відповідно дідусь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 по справі. ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 . ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були у шлюбі між собою. За національністю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були поляки, підтримували польські традиції та звичаї, відвідував костел. ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лабуни, Замойського району, Люблінської області, Республіка Польща. ОСОБА_7 народився в ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Загрода, Холмського району, Люблінської області, Республіка Польща. В актових записах про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відомостях національність батьків значиться - «українець». Однак, оскільки батьки ОСОБА_1 за національністю були поляками, то вона та її діти і онуки відповідно також за національністю є поляками. Крім того ОСОБА_1 з 05.03.2019 отримала картку поляка, яка є документом який засвідчує належність до польського народу. Виникла необхідність про внесення змін в актові записи про народження заявників та відповідно внесення змін в актові записи про народження дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із зазначенням національності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - «полька» а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - «поляк» та внести зміни до відповідних актових записів про народження, вказавши в графі національність відповідно «полька»/«поляк». Встановлення факту національності необхідно для здійснення реалізації заявниками своїх немайнових прав пов`язаних зі збереженням своєї національної самобутності. Встановлення юридичного факту того, що за національністю заявник ОСОБА_2 , заявник ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 є поляками також їм необхідно для отримання дозвільних документів для вільного переміщенням до Польщі, де проживають їхні родичі, оскільки заявники тісно спілкуються з родичами, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством Республіки Польща для громадян польського походження. Також, заявники прагнуть відновити своє етнічне походження, своє право на національність та національну ідентичність.

Заявники будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Представник заявників ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі , заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи - Ковельського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, просить у задоволенні заяви відмовити. Посилаючись на те, що визначаючи та поважаючи громадян України на національне самовизначення, Держава Україна, діючи відповідно до стандартів Ради Європи ,не передбачає фіксацію відомостей про національність у будья-кому з документів, у тому числі який ідентифікує особу, невтручаючись тим самим в ососбисте життя громадян.Крім того в постанові КМУ №1025 від 10 листопада 2010 року «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію цивільного стану» зазаначено, що у затверджених зразках актових записів цивільного стану в Україні не передбачено наявність графи «Національність».

Заінтересована особа - ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Завники в поданій заяві зазначають, що ОСОБА_6 народився в с. Лабуни, Замойського району Люблінської області Республіка Польща, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . Помер ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23.01.2019 рокую ОСОБА_7 народилась в с. Загрода Холмського району Люблінської області Республіка Польща, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.07.2013 року. В актових записах про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у відомостях про національність батьків значиться українець.

Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 49 Цивільного кодексу України; далі - ЦК України). Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України).

Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року N 2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон N 2398-VI).

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (частина перша статті 22 Закону N 2398-VI).

При цьому рішення, дії чи бездіяльність органу ДРАЦС щодо внесення змін до актових записів цивільного стану заявниками не оскаржується.

Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року N 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31 грудня 1991 року N 24 "Про порядок зміни громадянами України національності"від, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року N 70/99.

Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України "Про національні меншини в Україні". Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану (підпункти 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 Правил).

Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року N 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону "Про національні меншини в Україні". Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

З огляду на викладене справа не містить ознак публічно-правового спору, а вимоги про зобов`язання органу ДРАЦС внести зміни до актових записів щодо національності батьків, їх дітей та онуків є похідними від їх вимог установити певні обставини і неправильність відомостей, що містяться у таких записах.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дана категорія спав не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності.

Щодо посилань у заяві заявників на роз`яснення, наведені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 N 12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану", відповідно до яких питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів, відомостей, які містяться в паспорті, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу, слід зазначити таке. Вимоги пункту 7 цієї постанови, за якими при розгляді справ про встановлення неправильності в актовому записі про народження суди мають враховувати, що він, зокрема, повинен містити відомості про національність і громадянство батьків, а якщо їх не було внесено - актовий запис має бути доповнено, - відповідали законодавству України станом на час прийняття зазначеної постанови. Проте ці роз`яснення не відповідають чинному законодавству України, яким зазначення національності особи в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС не передбачено. Оскільки зазначена постанова була прийнята понад 20 років тому, тобто до прийняття Конституції України та чинних ЦК України, Сімейного кодексу України, ЦПК та КАС України, то надані в ній роз`яснення не відповідають чинному законодавству України і не можуть братися до уваги.

Отже, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення національності, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,12,13,18,76,81,89,141,247,258,259,263-265,268,293,315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заінтересовані особи: Ковельський МВ ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 17 липня 2019 року.

Головуючий: В.О.Лесик