ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1422/14-ц Номер провадження 22-ц/814/1612/19Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - судді - Одринської ТВ.,

суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.

за участю секретаря - Ачкасової О.Н.

за участю учасників справи: ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - адвоката Сенкевича В.І., представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , представника Хорольської міської ради Полтавської області - Бибика В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хорольської міської ради Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсними рішень Хорольської міської ради Полтавської області та скасування державних актів на землю

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними рішень міської ради та скасування державних актів на землю, посилаючись на те, що 17 квітня 2013 року він отримав у спадщину 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на неприватизованій земельній ділянці. Звернувшись до міської ради з питанням про надання дозволу на виготовлення технічної документації з метою приватизації земельної ділянки, визначеної для обслуговування належної йому частини будинку, виявив порушення його прав, оскільки інший співвласник будинку - ОСОБА_2 без згоди позивача приватизував більше половини земельної ділянки, яка розташована навколо спільного будинку.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню рішення пленарного засідання Хорольської міської ради 19 сесії 4-го скликання від 28 квітня 2004 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол» щодо надання дозволу ОСОБА_2 , рішення пленарного засідання Хорольської міської ради (23 сесії 4-го скликання від 26 жовтня 2004 року «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол» щодо ОСОБА_2 та Державні акти на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_3 від 14 червня 2005 року, видані на ім`я ОСОБА_2 .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Хорольської міської ради Полтавської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсними рішень Хорольської міської ради Полтавської області та скасування державних актів на землю - відмовлено за безпідставністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_2 .

Не погодившись із вказаним рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що судом безпідставно не враховано, що відповідач здійснивши приватизацію частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою спірного домоволодіння, автоматично позбавив можливості здійснити приватизацію іншої частини земельної ділянки. Крім того, відповідач не мав погодження з боку співвласника на встановлення порядку користування садибною земельною ділянкою, а підпис в акті установлення та узгодження меж землекористування не може вважатися погодженням, так як він зроблений не уповноваженою особою, оскільки на момент погодження він не був співвласником відповідної земельної ділянки. Також вказував, що виділення міською радою особисто відповідачу земельної ділянки площею 0,001 га суперечить Земельному кодексу України, відповідно до якого додаткова земельна ділянка мала приєднатись до загальної площі земельної ділянки під садибою та розподілитись відповідно до часток співвласників

У відзиві на апеляційну скаргу голова Хорольської міської ради Волошин С . М . вказує, що матеріали справи не містять відмови земельного відділу щодо надання позивачу права на приватизацію земельної ділянки на якій знаходиться його частина будинку. Зазначає, що оспорювані рішення міської ради та державні акти на землі, були видані ОСОБА_2 відповідно до норм діючого на той час законодавства, тому просить рішення місцевого суду залишити без змін.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Будкін С.В. у своїх поясненнях вказав, що до функцій управління не входить розпорядження землями, які знаходяться у комунальній та приватній власності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 набув право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , успадкувавши її від матері ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.04.2013 року зареєстрованого в реєстрі за №553 / а.с. 13 т. 1/.

Інша Ѕ частина вказаного будинку з надвірними будівлями на праві власності належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 19 грудня 1973 року, зареєстрованого в Лубенському МБТІ за № 836 від 24 грудня 1973 року. / т.1 а.с.114- 115/.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду від 16квітня 2004 року№ 7«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» порядок користування земельною ділянкою встановлюється угодою між співвласниками домоволодіння, а при відсутності такої угоди права співвласників домоволодінню на земельну ділянку визначаються виходячи з розміру їх частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час виникнення спільної часткової власності (початкових часток в домоволодінні).

Згідно з п. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Рішенням пленарного засідання Хорольської міської ради Полтавської області19-ї сесії 4-го скликання від 28 квітня 2004 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по передачі в приватну власність земельних ділянок громадянам м. Хорол» ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення технічної документації про передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,0350 га по АДРЕСА_1 /т.1 а.с. 81/.

Крім того, як вбачається з акту установлення та узгодження меж землекористування в натурі від 02 серпня 2004 року, ОСОБА_6 не заперечував щодо розміру земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки останній своїм підписом погодив відповідні межі /т.1 а.с. 6, 87/.

Рішенням пленарного засідання Хорольської міської ради 23-ї сесії 4-го скликання від 26 жовтня 2004 року «Про затвердження технічної документації по інвентаризації земельних ділянок громадянам м. Хорол» затверджено технічну документацію та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 0,0350 га /т.1 а.с. 93/.

На підставі виготовленої технічної документації відповідач здійснив приватизацію земельної ділянки для обслуговування належної йому частини спільного будинку у загальному розмірі 0,0350 га, що підтверджується державними актами на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_3 від 14.06.2005 року виданих на ім`я ОСОБА_2 , з яких вбачається, що відповідачу було видано земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, загальною площею 0,0350 га в межах згідно з планом /т.1 а.с.62-64/ .

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що на час узгодження меж він не був співвласником спірного володіння, а тому погодження виконано не уповноваженою особою не спростовують висновків місцевого суду про відсутність доказів порушення прав позивача діями відповідача та спірними розпорядженнями Хорольської міської ради. Вказані доводи позивача підтверджують лише факт обізнаності позивача про здійснення приватизації земельної ділянки співвласником домоволодіння - ОСОБА_2 .

Також, колегія суддів враховує, що за життя мати позивача - ОСОБА_5 , яка на той час була співвласником домоволодіння, не оспорювала дії щодо приватизації відповідачем земельної ділянки у визначеному в технічній документації розмірі.

Крім того, місцевим судом вірно враховано, що збільшення земельної ділянки ОСОБА_2 відбулося за рахунок приєднання земельної ділянки площею 0,001 га, яка належала до земель міської ради, що підтверджується відповідним актом від 25 березня 2004 року /а.с. 80 т.1/ та відповідне збільшення земельної ділянки відповідача, не вилинуло на розмір земельної ділянки позивача у справі, та не погіршило становище його як співвласника спірного домоволодіння.

Після проведеної відповідачем приватизації у 2004 р. і до дня смерті у 2012 р. співвласник ОСОБА_5 , яка мала право оскарження відповідних рішень Хорольської міської ради, своїм правом не скористалась. Доводи позивача про те, що вона про них не знала, не можуть бути прийняті судом, оскільки вони не доведені доказами, а є лише припущеннями. Крім того, підпис позивача в акті погодження меж при здійсненні відповідачем приватизації викликають обґрунтовані сумніви в її необізнаності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на оскарження рішень, дій, бездіяльності з метою захисту порушених прав померлої особи в даному випадку до складу спадщини не входить.

Позивач, звертаючись до суду повинен довести, що діями відповідача порушені його права і зазначити в чому ці порушення полягають.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням 56 сесії міської ради від 18.06.2014 року № 264 « Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для передачі у власність громадянам на території м. Хорол», згідно якого ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки загальною площею 0, 0303 га. Дане рішення міської ради ним не оскаржено та є чинним / а.с. 19 т.1/.

Положеннями ст. 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Також за принципом диспозитивності суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В свою чергу, позивачем не доведено належними та допустимими доказами неможливість приватизувати земельну ділянку, на якій знаходиться його частина будинку та яка знаходиться у його користуванні. Матеріали справи не містять рішення компетентного органу про відмову в наданні йому права на проведення приватизації.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень прав позивача проведеною відповідачем приватизацією земельної ділянки. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, у суду апеляційної інстанції немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 03 квітня 2019 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 липня 2019 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ Г.Л. Карпушин ______________ В.П Пікуль