Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8594/18 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 56 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор»

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 02 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.

у цивільній справі №295/8594/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор», третя особа Дочірнє підприємство Публічного акціонерного товариства «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» про стягнення заборгованості по заробітній платі в порядку субсидіарної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом. Просила ухвалити рішення, яким стягнути з ПАТ «Вібросепаратор» на свою користь заборгованість по заробітній платі у сумі 43 208,51 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначала, що з 07.09.2010 року працювала машиністом компресорної установки в енергетичному цеху в ДП «ВС-Партнер» ПАТ «Вібросепаратор». На підставі наказу №29-к від 02.09.2012 року її було звільнено з ВАТ «Вібросепаратор» у зв`язку з переведенням до ДП ПАТ «Вібросепаратор». Наказом №130-к від 03.09.2012 року вона була прийнята на посаду машиніста компресорних установок 3-го розряду в енергетичному цеху. Однак, наказом № 53-К від 21.07.2014 року згідно з п.1 ст.40 КЗпП України її було звільнено у зв`язку зі скороченням штату, про що було зроблено запис в трудовій книжці. Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 17.03.2016 року вирішено стягнути з ПАТ «Вібросепаратор», дочірнє підприємство «ВС-Партнер» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 43 208,51 грн. Оскільки на рахунках ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» відсутні грошові кошти та майно, рішення не виконується. За таких обставин позивачка просила стягнути заборгованість по заробітній платі із засновника ПАТ «Вібросепаратор» який згідно закону несе субсидіарну відповідальність.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 травня 2019 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ПАТ «Вібросепаратор» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 43 208,51 грн. Стягнуто з ПАТ «Вібросепаратор» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

У задоволені інших позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Вібросепаратор» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» є відокремленою юридичною особою, самостійно несе відповідальність у спірних правовідносинах, відповідач є лише контролюючим та засновницьким органом. Відповідач не несе субсидіарної відповідальності за Дочірнє підприємство. Юридична особа ДП ПАТ «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» зареєстроване у встановленому законом порядку. А тому, на думку апелянта, саме це підприємство повинно нести відповідальність у спірних правовідносинах.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працювала ПАТ «Вібросепаратор» ДП «ВС-Партнер» машиністом компресорної установки в енергетичному цеху в ДП «ВС-Партнер» ПАТ «Вібросепаратор» з 26.06.1994 року. Наказом № 53-К від 21.07.2014 року згідно п.1 ст.40 КЗпП її було звільнено у зв`язку зі скороченням штату (а.с.5).

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17.03.2016 року стягнуто з ПАТ «Вібросепаратор», дочірнє підприємство «ВС-Партнер» на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 43 208,51 грн.(а.с.7,8).

Як визначено ч.1 та 2 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до постанови державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Скуржинською Г.В. від 11.05.2016 року повернуто стягувачеві виконавчий лист №295/16794/15-ц, виданий 11.05.2016 року Богунським районним судом м. Житомира у зв`язку з відсутністю майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 01.09.2020 року (а.с.9,10).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен нести субсидіарну відповідальність у зв`язку із неправомірними виведенням активів боржника.

Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, матеріали справи не містять переконливих доказів про неправомірність дій відповідача щодо відсутності коштів у ДП «ВС-Партнер» ПАТ «Вібросепаратор». Такі висновки зроблені судом на припущеннях, що суперечить процесуальному закону.

Згідно зі ст.83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Відповідно до ч.5 ст.107 ЦК України юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

Згідно з Класифікацією організаційно-правових форм господарювання, затвердженою наказом Держспоживстандарту від 28.05.2004 р. №97, дочірнє підприємство - підприємство, єдиним засновником якого є інше підприємство (підприємство, залежне від іншого).

Питання створення, реорганізації та ліквідації, затвердження статуту дочірнього підприємства належать до компетенції вищих органів юридичної особи, яка є його засновником.

Юридична природа дочірнього підприємства полягає в тому, що воно у відносинах стосовно підприємства-засновника щодо власника коштів і майна виступає як самостійний суб`єкт підприємницької діяльності та є відокремленою юридичною особою, яка підлягає державній реєстрації за процедурою, передбаченою ст.23-27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців». Виходячи з положень ст.5 цього Закону державна реєстрація ДП провадиться за його місцезнаходженням.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Дочірнє підприємство Публічне акціонерне товариство «Вібросепаратор» «ВС-Партнер» є юридичною особою (а.с.13-14).

Згідно з п.1.2 Статуту Дочірнього підприємства Публічне акціонерне товариство «Вібросепаратор»«ВС-Партнер»,- підприємство є юридичною особою з моменту реєстрації, має самостійний баланс (а.с.42-52).

Саме з цього підприємство позивачка звільнена з роботи, чого не заперечує в суді. Трудовий спір з приводу невиплачених при звільненні коштів вирішений судом. Рішення набрало законної сили.

Таким чином, саме ДП «ВС Партнер» як відокремлена юридична особа, повинно нести відповідальність у спірних правовідносинах, а ПАТ «Вібросепаратор» є лише контролюючим та засновницьким органом.

За наведених обставин, суд першої інстанції безпідставно поклав на ПАТ "Вібросепаратор" обов`язок по виплаті коштів, який має виконувати інша юридична особа-роботодавець.

У зв`язку з наведеним та відповідно до положень п.3 ч.1 ст.376 ЦПК оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в позові.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Вібросепаратор» задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 02 травня 2019 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в позові.

Понесені ПАТ «Вібросепаратор» судові витрати в сумі 1057,20 грн. компенсувати за рахунок Держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 01.08.2019 року.