ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/2076/18

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4071/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря-Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2019 року у складі судді Бобуйка І.А.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Приморський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про виключення даних про батька з актового запису про народження дитини.

Одночасно до позовної заяви ОСОБА_1 додав квитанції про сплату:

-судового збору у розмірі 704,80 грн.,

-витрат за подачу клопотання про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи у розмірі 352,40 грн. (а.с.1,2,3-4).

Під час розгляду справи 13 березня 2018 року відповідач позов не визнала (а.с.27-28).

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 13 березня 2018 року призначена судова генетична експертиза, яка дійшла висновку, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої ОСОБА_2 (а.с.26,30-36).

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року позов задоволено.

Виключено з актового запису №50 від 19 січня 2005 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного Другим відділом реєстрації актів цивільного стану приморського районного управління юстиції м. Одеси, відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46-47).

При ухваленні рішення в резолютивній частині рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат.

Вказане рішення сторонами не оскаржено, набрало законної сили 08 вересня 2018 року, строк на його виконання не закінчено.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Заява позивача обґрунтована тим, що судом не вирішено питання про понесені ним судові витрати у розмірі 7 707,07 грн., які складалися з судового збору у розмірі 704,80 грн. за подачу позовної заяви, та витрат, пов`язаних з розглядом справи, якими є його витрати про витребування доказів у розмірі 352,40 грн., а також витрати за проведення генетичної експертизи у розмірі 6 650,10 грн. (а.с.55-57).

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн. та судовий збір за клопотання про забезпечення доказів у сумі 352,40 грн.

У задоволені решти вимог відмовлено (а.с.74-75).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви в повному обсязі.

Зокрема, апеляційна скарга мотивована тим, що незважаючи на те, що генетична експертиза була оплачена апелянтом, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на його користь судових витрат за її проведення (а.с.81-84).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 послалася на її безпідставність і необґрунтованість, просила скасувати рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року та відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, сторони та представника відповідачки, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції керувався ст.ст.133 ЦПК України та виходив з того, що судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані із подачею позову та заявою про призначення експертизи, є доведеними, оскільки підтверджені відповідними квитанціями.

Відмовляючи позивачу у стягненні витрат за проведення генетичної експертизи, суд першої інстанції керувався ч.ч.4,8 ст.141 ЦПК України та виходив з того, що ОСОБА_1 не подав доказів (квитанцію, платіжне доручення тощо), які б підтверджували розмір витрат на проведення генетичної експертизи разом з позовною заявою, до закінчення судових дебатів у справі та не було подано заяви про залучення доказів (квитанція, платіжне доручення тощо) протягом п`яти днів після винесення рішення.

Проте, із висновками суду про відмову ОСОБА_1 у стягненні понесених ним витрат за проведення експертизи погодитись не можна.

Так, згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, віднесені витрати за проведення експертизи.

Згідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Апеляційним судом встановлено, що звертаючись у лютому 2018 року до суду із позовом про виключення даних про батька з актового запису про народження дитини, ОСОБА_1 зазначив, що у разі не визнання відповідачем ОСОБА_2 його позову, він заявить про реалізацію свого клопотання про призначення судової генетичної експертизи, яке він додав до позовної заяви (а.с.3-4,16).

Із змісту журналу судового засідання від 13 березня 2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, внаслідок чого суд першої інстанції у той же день задовольнив клопотання останнього про призначення генетичної експертизи (а.с.26,27-28).

Враховуючи наведений зміст позовної заяви та те, що відповідачка позов не визнала, висновок суду про те, що ОСОБА_1 при подачі позовної заяви мав подати докази (квитанцію, платіжне доручення тощо), які б підтверджували розмір витрат на проведення генетичної експертизи, є помилковим.

Апеляційний суд також зазначає, що судовій практиці невідомі випадки проведення експертами Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» безоплатної судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с.30-34).

Тому сам по собі факт неповернення експертною установою справи до суду першої інстанції для оплати проведення експертизи, безумовно свідчив про те, що така оплата (у розмірі 6 650,10 грн.) була здійснена ОСОБА_1 18 травня 2018 року, що підтверджено відповідною копією квитанції (а.с.70).

Крім того, із змісту вказаної експертизи від 15 червня 2018 року вбачається, що вона розпочата 18 травня 2018 року, тобто в день проведення її оплати позивачем (а.с.30-34).

Відповідно до п.п.3,4ч.5ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадках необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій та сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Із матеріалів справи вбачається, що:

-свої інтереси в суді першої інстанції сторони захищали самостійно,

-08 серпня 2018 року суд ухвалив рішення суті у відсутності сторін, незважаючи на те, що вони з`явилися у цей день до суду.

Зазначене, зокрема, підтверджується заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розгляд справи без їх участі та про задоволення (визнання) позову відповідно, які зареєстровані в суді 08 серпня 2018 року та їх поясненнями в суді апеляційної інстанції (а.с.45,46).

Незважаючи на те, що:

-у сторін не було представників;

-матеріали справи не містили докази про оплату позивачем витрат на проведення генетичної експертизи, яка об`єктивно не могла бути проведена безоплатно;

-сторони з`явилися в судове засідання 08 серпня 2018 року, проте суд розглянув справу у їх відсутність, обмежившись отриманням від них підготовлених в суді шаблонних бланків заяв про розгляд справи у їх відсутність,

суд першої інстанції, у порушення п.п.3,4 ч.5ст.12 ЦПК України, не роз`яснив позивачу ОСОБА_1 наслідки не подачі ним доказів на підтвердження витрат на проведення експертизи, чим позбавив його можливості подати відповідні докази, та ухвалив 08 серпня 2018 року рішення по суті, без дотримання правил п.2ч.5ст.265 ЦПК України.

В подальшому, при розгляді заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, за наявності фактів, що встановлені апеляційним судом, суд першої інстанції помилково відмовив позивачу у стягненні судових витрат за проведення експертизи.

Враховуючи те, що позивачем доведено оплату ним 18 травня 2018 року витрат за проведення експертизи у розмірі 6 650,10 грн., вказані витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскільки правових підстав для скасування додаткового рішення в повному обсязі немає.

Доводи, які містяться у відзиві відповідача, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 :

- 13 березня 2018 року позов ОСОБА_1 не визнала, внаслідок чого суд першої інстанції призначив генетичну експертизу;

-у передбаченому законом порядку, правом на апеляційне оскарження рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 08 серпня 2018 року не скористалась.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 січня 2019 року в частині відмови ОСОБА_1 у задоволені заяви про стягнення судових витрат за проведення генетичної експертизи в розмірі 6650 грн. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,виданий Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 14 червня 2012року ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ),судові витрати у розмірі 6 650,10 грн. за проведення генетичної експертизи.

В іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 червня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков