Постанова

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 493/58/13-ц

провадження № 61-23257 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - сільськогосподарський виробничий кооператив «Ракулово»,

представники позивача: Лабуда Анатолій Сергійович , Жуков Віктор Іванович ,

відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представник відповідачів - ОСОБА_7 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ракулово» на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області у складі судді Нікітишина В. П. від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року

у складі колегії суддів: Журавльова О. Г., Комлевої О. С., Кравця Ю. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2013 року сільськогосподарський виробничий кооператив «Ракулово» (далі - СВК «Ракулово») звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та просив зобов`язати відповідачів звільнити приміщенню чотирьохрядного корівника, інвентарний № 7/9, загальною площею

1 922,4 кв. м, вартістю 127 318,42 грн, розташованого в с. Ракулово , Балтського району , Одеської області, провести ремонтні роботи всього приміщення, та стягнути з відповідачів майнову шкоду у розмірі

15 278,22 грн.

В обґрунтування вимог СВК «Ракулово» посилався на те, що рішенням господарського суду Одеської області від 19 січня 2004 року за ним було визнано право власності на приміщення чотирьохрядного корівника інвентарний № 11 (№ 7/9, № 12/127), загальною площею 1 922,4 кв. м, розташованого в с. Ракулово, Балтського району, Одеської області .

У 2005 році відповідачі самовільно зайняли приміщення корівника та використовували його для своїх власних потреб.

У добровільному порядку відповідачі відмовлялись звільнити приміщення, чим порушили його права на користування майном.

Короткий зміст судових рішень першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 07 червня

2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2014 року, у позові СВК «Ракулово» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року касаційну скаргу

СВК «Ракулово» задоволено частково. Рішення Балтського районного суду Одеської області від 07 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 січня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (провадження №6-8386 св 14).

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 06 серпня

2015 року вказану цивільну справу направлено для розгляду по суті Котовському міськрайонному суду Одеської області.

У подальшому позивач, уточнивши позовні вимоги, просив поновити строк звернення до суду, витребувати у відповідачів чотирьохрядний корівник,

а також стягнути 112 428,00 грн як доходи, які вони одержали або могли одержати від зберігання без правової підстави у себе майна (стаття 1214 ЦК України).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року позов СВК «Ракулово» задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 належне

СВК «Ракулово» приміщення чотирьохрядного корівника, інвентарний № 7/9, загальною площею 1 561,5 кв. м., на 200 голів, розташованого в с. Ракулово Балтського району Одеської області за адресою «комплекс будівель та споруд №1».

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що до державної реєстрації права власності на нерухоме майно СВК «Ракулово» є його законним володільцем, тому має право захисту такого майна шляхом усунення перешкод у користуванні ним. Крім того, відповідачі незаконно заволоділи спірним корівником, без достатніх правових підстав утримували дане приміщення, чим порушили права СВК «Ракулово» на користування ним.

Також СВК «Ракулово» не має права вимагати від відповідачів майнову шкоду в якості компенсації щодо неотримання ним доходу за останні три роки, оскільки перебуває у стані ліквідаційної процедури й не може займатися діяльністю, яка приносить дохід. Крім того, до суду не надані докази про те, що відповідачі одержували доходи за час володіння корівником.

Щодо вирішення питання про застосування строку позовної давності, суд виходив з того, що позивачем не пропущеного строк позовної давності, так як на вимоги власника про усунення порушень, що перешкоджають здійсненню його права користування належним йому майном, не поширюється позовна давність, оскільки в даному випадку йдеться про триваюче правопорушення.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року апеляційні скарги СВК «Ракулово» та ОСОБА_3 відхилено. Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції вірно з`ясував обставини справи, дав належну оцінку зібраним у справі доказам, правильно визначив юридичну природу правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційних скарг є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, СВК «Ракулово», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 березня 2017 року

в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди у розмірі 112 428,00 грн скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Інші учасники процесу судові рішення не оскаржили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 29 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 493/58/13-ц із Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не в повній мірі з`ясували всі обставини справи, порушили норму матеріального права, оскільки не застосували частину першу статті 1214 ЦК України, не взяли до уваги той факт, що відповідачі користувалися майном СВК «Ракулово» без достатньої правової підстави, тому повинні відшкодувати всі кошти, які вони одержали або могли одержати від цього майназа останні три роки, через неправомірну експлуатацію належного кооперативу корівника.

Заперечення на касаційну скаргу не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга СВК «Ракулово» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати

або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з положеннями статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

СВК «Ракулово» є законним володільцем спірного корівника. Крім того, факт самовільного заволодіння відповідачами корівника підтверджується матеріалами справи та дана відповідна оцінка судами, а тому з урахуванням положень статті 396 ЦК України суд захистив порушене право позивача та витребував у відповідачів майно.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до частини першої статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно з`ясував обставини справи та дав належну оцінку зібраним у справі доказам щодо відмови у задоволенні позовної вимоги СВК «Ракулово» про стягнення майнової шкоди у розмірі 112 428,00 грн, оскільки до суду не надано доказів про те, що відповідачі одержували доходи за час володіння корівником або могли б їх одержати. Доведення таких вимог є процесуальним обов`язком позивача (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

Посилання касаційної скарги на розмір орендної плати за таке майно у північних районах Одеської області і на можливість отримати у такому розмірі орендної плати, у тому числі з посиланням на Податковий кодекс України, на Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб» є лише припущенням, на яких судове рішення ґрунтуватися не може (частина четверта стаття 60 ЦПК України 2004 року).

Наведені в обґрунтування касаційної скарги доводи, не можуть бути підставою для скасування судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судами доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду першої інстанції та апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ракулово» залишити без задоволення.,

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 18 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 01 березня

2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г.В. Кривцова