печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі - Брачуні О. О.,

вирішуючи у судовому засіданні у залі суду у м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2019 року до суду надійшла вказана заява, у якій заявник просив накласти арешт на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 167 кв. м., житловою площею 105 кв. м., яка придбана 22 жовтня 2018 року за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочаровою І. І., та зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із накладенням заборони вчиняти дії з відчуження.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Центрально-міського суду м. Кривого Рогу відкрито провадження у цивільній справі № 216/3396/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заявник просить забезпечити майбутній позов про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на спільну чотирикімнатну квартиру, яка придбана сторонами у справі під час перебування у шлюбі.

Отже з метою забезпечення наступного позову є нагальним вжиття судом заходів щодо охорони його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь заявника, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до положень частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з приписами частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, відповідно до роз`яснень у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача. Саме по собі накладення арешту на об`єкт нерухомого майна без наміру власника його відчужити та заборона їх відчуження жодним чином не впливає на правовий статус цих прав і на права і законні його інтереси.

Предметом майбутнього позову є поділ майна подружжя, до складу якого згідно з поясненнями заявника входить квартира щодо якої він просить вжити заходи забезпечення позову.

На переконання суду, відсутні підстави стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру та накладення заборони вчиняти дії з її відчуження, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання гіпотетичного рішення суду про поділ майна подружжя або ефективний захист.

Одночасно суд враховує, що за правилами частини четвертої статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

З наданої заявником копії ухвали судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року вбачається, що підготовче судове засідання у справі № 216/3396/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу призначене на 14 серпня 2019 року.

В контексті зазначеної інформації суд вважає, що передчасно стверджувати про реальність подання заявником позовної заяви про поділ майна подружжя протягом десяти днів з дня вжиття заходів забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із позовними вимогами, суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви, а відтак заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя С. В. Вовк