КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

возглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Моторно(транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року в справі за позовом Моторно(транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-

у с т а н о в и в:

У серпні 2018 року Моторно (транспортне) страхове бюро України пред`явило позов до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог вказував, що 01.09.2014 року о 22 год. 45 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 по автодорозі Київ -Чернігів - Н. Яриловичі зі сторони м. Чернігова в напрямку м. Київа на 64 км. +40 м., під час перестроювання з лівої смуги для руху на праву здійснив зіткнення з вантажним автомобілем Mercedes Bens 817 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі для руху. У результаті ДТП водій Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Постановою Управління Міністерства внутрішніх справ України Чернівецької області від 27.09.2014 року встановлено, що згідно з висновком судової транспортно- трасологічної експертизи № 149 від 19.09.2014 року первинний контакт між автомобілем Mercedes Bens S500 д.н. НОМЕР_1 та автомобілем Mercedes Bens817д.н.НОМЕР_2 відбувся поперечно в межах 1,6 м-3,1 м від правої межі проїзної частини автомобіля дороги Київ-Чернігів - Н.Яриловичі та поздовжньо перед утворенням «сліду подряпин асфальту», який на схемі позначений умовною позначкою- «1», але не ближче ніж 39,65 м до кілометрового стовпчика 64 км. В даній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000237 від 02.09.2014 року, було закрито.

У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Mercedes Bens 817 д.н. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль MercedesBensS500 д.н. НОМЕР_1 .

03.09.2014 рокупредставником ОСОБА_6 - ОСОБА_7 було повідомлено МТСБУ про настання ДТП.

На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_2 не була застрахована.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.08.2016 року позов ОСОБА_5 до МТСБУ про стягнення регламентної виплати та пені було задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_6 регламентну виплату в розмірі 50000 грн.,пеню в розмірі 34876,15 грн. та 848,76 грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення суду МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі 50000 грн., пеню в розмірі 34876,15 грн. та 848,76 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування №7294рв від 22.09.2016 року.

Власником автомобіля Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 відповідно до листа від 07.05.2018 року є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля MercedesBensS500 д.н. НОМЕР_1 не була застрахована, то відповідач як власник даного автомобіля зобов`язаний відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду відповідно до вимог ст. 1187 УК України.

11.05.2018 року МТСБУ було надіслано відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди, яка була залишена без задоволення.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає,що власником транспортного засобу є відповідач і оскільки цивільно-правова відповідальність її не була застрахована,то вона зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, як це передбачено п.п.38.2.1., 38.2 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Судом помилково застосовано до правовідносин,які виникли між сторонами,норми ЦК, які регламентують спадкування.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначила, що її покійний чоловік ОСОБА_8 придбав страховий поліс, який був чинним на 01.09.2014 року. Оскільки вона не пам`ятала страхову компанію, яка видала поліс, вона звернулася за вказаною інформацією до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» і 10.05.2019 року отримала листа, з якого вбачається, що відповідно до інформації з централізованої бази МТСБУ транспортний засіб Mercedes-benz S500, державний номер НОМЕР_1 був забезпечений відповідно до полісу АС/003947865,виданого ПрАТ «СК`Україна», який був чинним станом на 01.09.2014 року. На дату ДТП, транспортний засіб, який їй належав на праві власності був забезпечений, а тому відсутні правові підстави для задоволення вимоги по відшкодуванню шкоди, заподіяної унаслідок ДТП в межах ліміту за полісом 50 000 грн.. Згідно з постановою Господарського суду м. Києва від 07.09.2018 року у справі № 910/842/18 ПрАТ «СК «Україна» визнано банкрутом, у зв`язку з чим вимога по сплаті 50 000 грн., яку мала сплатити ПрАТ «СК «Україна» відповідно до зобов`язань за полісом, а у разі недостатності майна страховика сплачується МТСБУ. З вказаних підстав вона не може нести цивільну відповідальність перед позивачем.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу представник позивача зазначає, що відповідач не обґрунтував причини неподання вказаних нею доказів до суду першої інстанції та неотримання процесуальних документів Дніпровського районного суду міста Києва по даній справі, унаслідок чого вони не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Частина 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Суд першої інстанції прийшов до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі, так як позовні вимоги позивача складають 85724,91 грн., що не перевищує суму 170000 грн., врахувавши, що відповідач ухвалу суду від 09.08.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримала, про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що 01.09.2014 року о 22 год. 45 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 по автодорозі Київ -Чернігів - Н. Яриловичі зі сторони м. Чернігова в напрямку м. Київа на 64 км. +40 м., під час перестроювання з лівої смуги для руху на праву здійснив зіткнення з вантажним автомобілем Mercedes Bens 817 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку в правій смузі для руху.У результаті ДТП водій Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 _ОСОБА_4 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

Постановою Управління Міністерства внутрішніх справ України Чернівецької області від 27.09.2014 року встановлено вину водія ОСОБА_4 , оскільки ним було порушено вимоги п.п. 2.3 б, 10.1 ПДР. Кримінальне провадження , внесене до ЄРДР № 0000237 від 02.09.2014 року було закрито.

На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Mercedes Bens S 500 д.н. ОСОБА_4 не була застрахована.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 26.08.2016 року позов ОСОБА_6 до МТСБУ про стягнення регламентної виплати та пені було задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_5 регламентну виплату в розмірі 50000 грн. пеню в розмірі 34876,15 грн. та 848,76 грн. судового збору.

На підставі вказаного рішення суду МТСБУ здійснило регламентну виплату в розмірі 50000 грн., пеню в розмірі 34876,15 грн. та 848,76 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням про виплату страхового відшкодування № 7294рв від 22.09.2016 року.

Власником автомобіля Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 відповідно до листа регіонального сервісного центру В Чернігівсткій області МВС України від 07.05.2018 року є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, пославшись на норми ЦК про спадкування, виходив з того, що позивачем не було надано до суду доказів на підтвердження того, що відповідач є спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, що в подальшому передбачає виникнення право регресної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду,оскільки суд прийшов до нього з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 2 ст. 376 ЦПК України передбачено, що однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення передбачено неправильно застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 09 серпня 2018 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного провадження, надіславши відповідачу копію ухвали разом з позовною заявою та додатками до неї на адресу: АДРЕСА_1 .

Указані документи були повернуті до суду без вручення відповідачу з відміткою не проживання останньої за вказаною адресою.

Незважаючи на те, що за відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» суду була повідомлена адреса проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : АДРЕСА_2 , суд не перевірив правильність зазначеної адреси на поштовому конверті при відправленні кореспонденції відповідачу, на конверті помилково було зазначено № будинку 15, замість № 13 , і не направив повторно вказані документи за адресою проживання відповідача.

За таких обставин відповідач не була обізнана про наявність даної судової справи та позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені нормами процесуального права.

У зв`язку з зазначеним колегія приходить до висновку про залучення до матеріалів справи надані відповідачкою до відзиву на апеляційну скаргу лист ПАТ «НАСК «Оранта» від 10.05.2019 року №09-08-12/4210, поліс АС 003947865 Страхової компанії ПрАТ «СК «Україна» на транспортний засіб Mercedes Bens S 500, 2005 року випуску д.н. НОМЕР_1 , та постанову Господарського суду міста Києва від 07.09.018 року в справі № 910/842/18.

Колегія суддів уважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Mercedes Bens S 500 д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 та автомобіля Mercedes Bens 817 д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 ..

Разом з тим, суд неправильно визначив правовідносини, які склались між сторонами по даній справі, уважаючи, що у позивача не виникло право вимоги до відповідача, оскільки вона не прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який загинув в даній ДТП, керуючи автомобілем Mercedes Bens S 500, 2005 року випуску д.н. НОМЕР_1 .

Колегією суддів установлено, що відповідач на час дорожньо-транспортної пригоди була власником автомобіля автомобілем Mercedes Bens S 500, 2005 року випуску д.н. НОМЕР_1 , який був забезпечений, а цивільна відповідальність її та чоловіка була застрахована відповідно до поліса АС 003947865 Страховою компанією ПрАТ «СК «Україна»,який був діючим на момент ДТП з лімітом за майнову шкоду 50000 грн..

За таких обставин обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування повинно бути покладено на ПрАТ «СК`України».

Разом з тим позивач голослівно стверджуючи, що цивільно-правова відповідальність водія та власника автомобіля, яким керував ОСОБА_4 станом 01.09.2014 року не була застрахована та здійснивши власнику автомобіля Mercedes Bens 817 д.н. НОМЕР_2 регламентну виплату в розмірі 50 000 грн., пеню та судовий збір, діяв на власний розсуд, належним чином не перевіривши дійсність таких тверджень.

Сама по собі обставина сплати вказаних сум позивачем не є підставою вважати правомірними його вимоги до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу, оскільки за вказану шкоду має відповідати страховик, у даному випадку ПрАТ «СК «Україна» згідно з вищезазначеним полісом.

При цьому колегія суддів враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц про те, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника,який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі,суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності(ст..3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При цьому колегія суддів враховує ставлення позивача до відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Позивачем ні в апеляційній скарзі, ні у відповіді на відзив на апеляційну скаргу не зазначені належні та допустимі докази та не вказано на такі щодо відсутності вказаного полісу або його недійсності на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Як уже зазначалось колегія суддів прийшла до висновку про поважність причин,за яких відповідачка не була обізнана про дану справу і була позбавлена можливості здійснити свої процесуальні права, як сторони у справі, щодо надання доказів на спростування позовних вимог та участі у розгляді справи.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Моторно(транспортного) страхового бюро Українизадовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

Позов Моторно(транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук