Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 766/11781/16-ц

провадження № 61-18110св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулька Б. І., Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит»,

заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєва Єлизавета Андріївна, ОСОБА_6 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року у складі судді Ігнатенко О. Й. та на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Приходько Л. А., Бездрабко В. О., Кузнєцової О. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Національний кредит» (далі - ПАТ «Банк Національний кредит») звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвої Є. А., заінтересована особа - ОСОБА_6 .

Скарга мотивована тим, що 18 серпня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвою Є. А. було відкрито виконавче провадження № 51970907 з примусового виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 травня 2016 року про витребування у ПАТ «Банк Національний кредит» на користь ОСОБА_6 нерухомого майна, яке складається з будівлі транспортного цеху літ. «Щ», загальною площею 1 793,2 кв. м, ангара літ. «Щ1», загальною площею 546,1 кв. м, та споруд: огорожі загальною площею 564 кв. м, мостіння загальною площею 3 843 кв. м, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 . Постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року № 563 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Банк Національний кредит». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 серпня 2015 року № 159 вирішено ліквідувати ПАТ «Банк Національний кредит».

Відомості про ліквідацію ПАТ «Банк Національний кредит» були опубліковані у номері 162 газети «Голос України» від 03 вересня 2015 року.

Ураховуючи викладене, ПАТ «Банк Національний кредит» просило визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвої Є. А. про відкриття виконавчого провадження № 51970907.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року скаргу ПАТ «Банк Національний кредит» задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову від 18 серпня 2016 року ВП № 51970907 старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвої Є. А. про відкриття провадження за виконавчимлистом № 667/414/16-ц, виданим 12 серпня 2016 року Херсонським міським судом Херсонської області.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відкриваючи 18 серпня 2016 року виконавче провадження за виконавчим листом ВП № 51970907, державний виконавець допустив порушення вимог пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час відкриття провадження було офіційно оприлюднено повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит».

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що державний виконавець, відкриваючи провадження за виконавчим листом № 667/414/16-ц, виданим 12 серпня 2016 року Херсонським міським судом Херсонської області, порушив норми пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_6 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просив скасувати оскаржувані судові ухвали та постановити ухвалу, якою відмовити ПАТ «Банк Національний кредит» у задоволенні скарги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за якими судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

18 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2019 року справу за скаргоюПАТ «БанкНаціональний кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Паламарчука Віталія Віталійовича на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвої Є. А., заінтересована особа - ОСОБА_6 призначено до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки виконавче провадження № 667/414/16-ц на час розгляду справи судами попередніх інстанцій було закрите державним виконавцем. Таким чином, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, яке закрите виконанням, жодним чином не може поновити будь-які права заявника ПАТ «Банк Національний кредит», оскільки у нього немає права власності або інших речових прав на нерухоме майно, яке передане ОСОБА_6 .

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Постановою від 18 серпня 2016 року ВП № 51970907 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Ісаєвою Є. А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 667/414/16-ц, виданого 12 серпня 2016 року Херсонським міським судом Херсонської області, про витребування нерухомого майна, яке складається з будівель транспортного цеху загальною площею 1793,2 кв. м (літ. «Щ»), ангара (складське приміщення) загальною площею 546,1 кв. м (літ. «Щ 1») огорожі 564 кв. м, мостіння 3842 кв. м, що знаходиться п о АДРЕСА_1 , з незаконного володіння ПАТ «Банк Національний кредит» на користь ОСОБА_6

Постановою Правління Національного банку України від 28 серпня 2015 року № 563 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Національний кредит» з 31 травня 2015 року.

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 159 від 28 серпня 2015 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит» з відшкодуванням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 31 серпня 2015 року по 30 серпня 2016 року.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 серпня 2016 року за № 1554 продовжено строки ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит» на два роки, по 31 серпня 2018 року.

Відомості про ліквідацію ПАТ «Банк Національний кредит» опубліковано в газеті «Голос України» від 03 вересня 2015 року № 162.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною третьою статті З ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно з частиною третьою статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» ліквідація банку - це процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Порядок відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку встановлений статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та статтею 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до вказаних норм банк може бути ліквідований у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Частиною першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Проте таке обмеження строку звернення направлене не на позбавлення права кредиторів банку, якими є у значній кількості фізичні особи, а на дисциплінування кредиторів у виконанні своїх обов`язків щодо прояву волевиявлення на отримання від банку, що ліквідується, виконання грошового зобов`язання.

Обмеження надзвичайно коротким строком кредиторів у зверненні з вимогами про включення до реєстру акцептованих кредиторів з урахуванням процедури доведення до відома кредиторів про зміну правового статусу банку без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними і не залежали від волі та дій кредитора банку, не є необхідним у правовій державі. Таке обмеження буде непропорційним і неправомірним обмеженням прав кредиторів та неправомірним втручанням у право на мирне володіння своїм майном, у здійснення майнових прав.

Заявник пред`явив вимоги банку після закінчення тридцяти днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону.

Таким чином, доводи касаційної скарги ОСОБА_6 про те, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки виконавче провадження № 667/414/16-ц на час розгляду справи судами попередніх інстанцій було закрите державним виконавцем, є безпідставними.

Вирішуючи справу, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відкриваючи 18 серпня 2016 року виконавче провадження за виконавчим листом ВП № 51970907, державний виконавець допустив порушення вимог пункту 6-1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час відкриття провадження було офіційно оприлюднено повідомлення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Національний кредит».

У зв`язку з незаконністю цієї постанови державного виконавця вона підлягає скасуванню, а посилання касаційної скарги про те, що виконавче провадження закрито, не свідчить про те, що відсутні підстави для скасування незаконної постанови державного виконавця.

Касаційна скарга не містить доводів на спростування висновків судів попередніх інстанцій, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами попередніх інстанцій не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові ухвали постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк