РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/3411/19

Провадження№2/751/916/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

відповідач - ОСОБА_1

представник позивача - Гаренко Надія Володимирівна

представник відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.07.2011 року в сумі 127 838,98 грн, а також понесених судових витрат.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.07.2011 року відповідач у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 7 600 грн на картковий рахунок. Погашення заборгованості повинно здійснюватися відповідно до умов договору. Проте зобов`язання щодо своєчасного внесення вказаних у Договорі платежів відповідачем порушені, внаслідок чого станом на 31.03.2019 року виникла заборгованість по кредиту та відсоткам у розмірі 127 838,98 грн.

У встановлений строк від відповідача надійшов відзив (а.с.54-55), відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що ніколи не отримувала кредит в розмірі 7 600 грн. З приводу цього нею було написано заяву до прокуратури м. Чернігова. Також, просить застосувати строк позовної давності, так як про своє порушене право банк знав з 14.07.2012 року, але в суд звернувся у 2019 році. Крім того, вказала, що банк вже звертався до неї з таким ж вимогами у 2018 році, (справа №751/2670/18), але у зв`язку з тим, що банк не надав суду доказів по справі суд залишив позовну заяву без розгляду.

Представник позивача надав відповідь на відзив (а.с.63-66), де виклав свої пояснення щодо отримання відповідачем кредитних коштів на картки, стосовно строку дії договору та кредитної картки, щодо строку позовної давності, а також виклала свої аргументи щодо підпису в анкеті від 14.07.2011 року. Зокрема, несправжність підпису ОСОБА_1 в анкеті-заяві від 14.07.2011 року може бути підтверджено лише почеркознавчою експертизою, яка в даній справі не проводилася. Предметом позову, який підлягає доказуванню є розмір заборгованості за кредитним договором. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав суду докази щодо наявності заборгованості за Договором (розрахунок заборгованості), Відповідач, в свою, чергу, не спростував докази надані Банком щодо цього факту. Відповідачем не доведено та матеріалами справи не встановлено, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа. Також, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці, а тому кредитний договір чинний, а заперечення відповідача нічим не обґрунтовані. Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки до останнього дня 04.2017 року . Позивач звернувся до суду з позовом 18.05.2019 року - до спливу строку позовної давності. У зв`язку з цим, обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.05.2019 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без участі представника, позов підтримує повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову та застосувати строк позовної давності (а.с.85). Вказала, що відповідачем не заперечується факт отримання кредитної картки та строк її дії.

Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

14.07.2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», що змінив назву на АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.39-40) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7 600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Форма договору складається із заяви позичальника, пам`ятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно повідомлення Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 25.06.2019 року ОСОБА_1 згідно кредитного договору від 14.07.2011 року отримала картку № НОМЕР_1 , термін дії якої до квітня 2017 року (а.с.70).

Умовами договору передбачено щомісячне погашення кредиту, а також відсотків за його користування.

Як вбачається із розрахунку позивача (а.с.6-7) станом на 31.03.2019 року та згідно виписки по рахунку за період з 01.07.2011 року по 25.06.2019 року станом на 25.03.2019 року погашення кредиту здійснювалось нерегулярно, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 214 844,86 грн, яка складається із : заборгованості по тілу кредиту - 7 596,68 грн, заборгованості по відсоткам - 202 848,18 грн та заборгованості за пенею та комісією - 4 400,00 грн.

Однак, позивачем до стягнення зазначена сума заборгованості в розмірі 127 838,98 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 7 596,68 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.07.2013 року по 31.07.2018 року - 120 242,30 грн.

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ч.1, 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 14 липня 2011 року процентна ставка не зазначена.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14 липня 2011 року , посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ , як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (14 липня 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 травня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Отже, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14 липня 2011 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа №710/327/19).

Між тим, суд вважає неправомірними дії позивача щодо підвищення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що з 01.07.2013 року процентна ставка за користування кредитом становила 30 %, з 01.09.2014 року збільшена до 34,8%, з 01.04.2015 - до 43,2%.

За змістом правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57ц12, та постанови Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №515/1844/16-ц боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Суду не були надані докази, що відповідач за сім днів до введення підвищення відсотків отримував виписки по своєму рахунку. Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано жодних доказів на підтвердження виконання банком свого обов`язку проінформувати відповідача про зміну відсоткової ставки з 30 % до 34,8% та 43, 2%, відповідно, у спосіб, встановлений умовами кредитного договору, не менш ніж за 7 днів до таких змін.

За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 120 242,30 грн.

Вирішуючи питання про суму коштів, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача в рахунок кредитної заборгованості, слід врахувати наступне.

Відповідач у відзиві на позов просив застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначене узгоджується також із правовими висновками, викладеним у постановах Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі №6-116цс13, від 19.03.2014 у справі №6-20цс14, та підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 червня 2018 року у справі №686/6697/16-ц.

Враховуючи, що строк дії кредитної картки, отриманої відповідачем, встановлений до квітня 2017 року, до суду з позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось 18 травня 2019 року (а.с.44), тобто в межах строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7 596,68 грн, а отже позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 114,15 грн (1921х7596,68/127838,98).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, ч. 4 ст. 223, 258, 263, 264-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 533, 543, 611, 625, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 14.07.2011 року в розмірі 7 596 (сім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) грн 68 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 114 (сто чотирнадцять) грн 15 коп судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29.07.2019 року.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: 01001, вул. Грушевського, буд.1-Д, м. Київ, )

Відповідач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Н. В. Маслюк