Троїцький районний суд Луганської області
Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 22а-103/2012
Провадження №2-ав/433/1/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

за участі секретаря судового засідання Яковлєвої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке Луганської області заяву ОСОБА_1 , якого представляє ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження,-

встановив:

В провадженні Троїцького районного суду Луганської області знаходиться заява ОСОБА_1 , якого представляє ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження. В обґрунтування заяви зазначено, що постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 16.07.2009 позов ОСОБА_1 до УПФУ у Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії було задоволено. Визнано дії посадових осіб УПФУ в Жовтневому районі м. Луганська щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача незаконними та відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.05.2009 року. Вказана постанова суду залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 06.01.2012. На цей час рішення судів не виконуються. В зв`язку з захопленням влітку 2014 року адміністративної будівлі Жовтневого районного суду м. Луганська, судове провадження за позовом ОСОБА_1 втрачене. На підставі викладеного, просить відновити втрачене судове провадження у справі № 22а-103/2012 за позовом ОСОБА_3 до УПФУ у Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії в частині постанови Жовтневого районного суду м. Луганська від 16.07.2009 та ухвали Апеляційного суду Луганської області від 06.01.2012.

Заявник та представник заявника у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, просили розглянути справу без їх участі.

В зв`язку з відсутністю поштового обігу з містом Луганськ, яке перебуває на території тимчасово непідконтрольній українській владі, виклик представника Управління ПФУ в Жовтневому районі м.Луганська в судове засідання було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Троїцького районного суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі».

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 384 Кодексу адміністративного судочинства України, відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду, що визначено ч. 1ст. 385 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1, 2ст. 390 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів справи суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або частково, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого провадження зазначається, на підставі яких конкретних даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні за участю всіх учасників адміністративного процесу з втраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Адміністративна справа № 22а-103/2012 з Жовтневого районного суду м. Луганська до Троїцького районного суду Луганської області не була передана.

Загальновідомим є той факт, що місто Луганськ на теперішній час знаходиться на території непідконтрольній українській владі, отже є всі підстави вважати втраченим судове провадження у адміністративній справі № 22а-103/2012 Жовтневого районного суду м. Луганська.

Судовим розглядом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Луганська від 16.07.2009 позов ОСОБА_1 до УПФУ у Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії було задоволено. Визнано дії посадових осіб УПФУ в Жовтневому районі м. Луганська щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача незаконними та відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком з 01.05.2009 року (а.с. 6-7).

Вказана постанова суду залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 06.01.2012. (а.с. 8).

Як встановлено судом, відновлення втраченого провадження необхідно заявнику з метою повного й фактичного виконання рішення суду по даній справі.

За таких обставин, суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження в частині постанови Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 липня 2009 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області від 06 січня 2012 року по справі № 22а-103/2012.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.243, 248, 255, 384-385, 389, 390 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , якого представляє ОСОБА_2 про відновлення втраченого судового провадження задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження у адміністративній справі № 22а-103/2012 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок розміру пенсії в частині повного тексту постанови Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 липня 2009 року та ухвали Апеляційного суду Луганської області від 06 січня 2012 року:

- «ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЛУГАНСЬКА

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2009 року

Суддя Жовтневого районного суду м. Луганська Резнік Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська протиправними та зобов`язання зробити перерахунок пенсії, -

встановив:

22 травня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Луганська, в якому послався, що він як інвалід 3 групи внаслідок захворювання пов`язаного з участю у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС, учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 1 категорії, отримує пенсію, призначену йому у відповідності з Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно зі ст. 54 цього Закону призначений розмір пенсії для інвалідів 3 групи повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком. Крім того, відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком. Оскільки вказані пенсії виплачуються у меншому розмірі, він звернувся до відповідача з вимогою про перерахування йому пенсії та встановити її розмір у встановленому законом розмірі, але йому у цьому було відмовлено. Тому позивач просить визнати дії відповідача по відмові у задоволені його вимог неправомірними. Зобов`язати відповідача провести йому вказані перерахунки, визначити його пенсію у встановлених законом розмірах, починаючи з дати звернення до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Луганська, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком з 01 лютого 2009 року.

До початку судового засідання від позивача та представника позивача надійшли заяви про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи без їх участі.

Від представника відповідача до початку судового засідання надійшла заява про розгляд справи у відсутність відповідача, а також надійшли заперечення у яких відповідач позов не визнав та пояснив, що підтримує доводи викладені у запереченнях на позовну заяву та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач належить до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 18.01.2008 р. /а.с. 4/.

Відповідно до довідки Луганської обласної МСЄК позивачу встановлена третя група інвалідності безстроково, з визначенням захворювань, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків^ аварії на Чорнобильській АЄС /а.с. 6/. В зв`язку з чим позивачеві було призначено пенсію по інвалідності внаслідок встановлення 3 групи інвалідності, пов`язаною з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС.

Позивач звертався до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про призначення йому пенсії у розмірі, встановленому статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 р., але йому було відмовлено у призначенні зазначеної пенсії, у зв`язку з правомірністю здійснення управлінням розрахунку /а.с. 8/.

Згідно зі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» розмір пенсії для інвалідів 3 групи, призначеної у відповідності з цим Законом повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком, а згідно зі ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» таким інвалідам 3 групи виплачується додаткова пенсія за шкоду здоров`ю у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком.

Цим же Законом визначено, що порядок обчислення вказаних пенсій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30 травня 1997 р. «Про затвердження нового порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено такий новий порядок, при цьому у ньому продубльовано вказані положення Закону стосовно того, що розмір пенсії для інвалідів 3 групи повинен бути не нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 р., був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність - з 1 жовтня 2008 року - 498 грн.

Таким чином позивачу, як інваліду 3 групи особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, нижчий розмір державної та додаткової пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Посилання відповідача на те, що відповідно до положення Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 р. базовим для обчислення розміру спірної пенсії по інвалідності слід брати суму 19 грн. 91 коп. на увагу не заслуговують.

Дійсно вказаною Постановою встановлені вказані суми, як базові для обчислення спірних сум пенсій.

Однак суд вважає, що ця Постанова суперечить Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також раніше прийнятій на виконання цього Закону, Постанові Кабінету Міністрів України № 523 від 30 травня 1997 р. «Про затвердження нового порядку обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, й пенсій у зв`язку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пізніше прийняті Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 р. та № 1293 від 27 грудня 2005 р. не містять у собі вказівок про те, що вони скасовують положення Постанови Кабінету Міністрів України 523 від 30 травня 1997 р.

Оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 523 від 30 травня 1997 р. затверджено новий порядок обчислення спірних пенсій, то після його прийняття положення Постанови Кабінету Міністрів України № 583 від 26 липня 1996 р. також не повинні застосовуватися, тому що вони регулювали питання обчислення пенсій до прийняття нового порядку.

На даний час ніяких змін ні до самого Закону, ні до вказаної Постанови в цій частині не внесено, вони є чинними, а тому закріплені в них норми повинні застосовуватися у такому вигляді, як вони викладені.

Крім того, відповідно до пункту 1 та 6 статті 92 Конституції України, статті 71 спеціального закону, відповідно до якого дія його положень не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону, а також абзацом 2 преамбули, частиною 3 статті 4 пунктом 2 частини 1 статі 8 та пунктами 13, 16 Прикінцевих положень загального закону, якими передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. До приведення законодавства України у відповідність із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України (№ 10-рп/2008), який неодноразово розглядає проблеми, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058, ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19.12.2006 р. № 489, ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії незаконними.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком з 01.05.2009 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про Апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений цим Кодексом, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ Н.І. Резнік»

- «справа № 22а-103/2012р.

УХВАЛА

06 січня 2012 року м. Луганськ

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області Рябчун О.В., розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м Луганська на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 липня 2009 року за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м Луганська області про перерахунок пенсії та відшкодування недоплати до пенсії,-

встановив:

Постановою Жовтневого районного суду м.Луганська від 16 липня 2009 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Не погодившись з такою постановою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, яка, як вбачається з матеріалів справи надійшла в суд першої інстанції 03 серпня 2009 року.

Апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м Луганська на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 липня 2009 року подана з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду, заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження до неї не додано.

Відповідно до ч.2 ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 липня 2009 року ухвалена в порядку письмового провадження, однак апелянт не вказує дату отримання даної постанови суду.

Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається із матеріалів справи апеляційна скарга надійшла до суду першої інстанції 03 серпня 2009 року, тобто вже після того як сплинув процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, слід вважати, що апеляційну скаргу було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч.3 ст. 189 КАС України суддя-доповідач повертає апеляційну скаргу, подану після закінчення строків апеляційного оскарження, особі, яка її подала, якщо вона не порушує питання про поновлення цього строку.

Заява про поновлення строку до апеляційного суду не надходила, у апеляційній скарзі апелянт не порушує питання про поновлення йому строку - вирішення питання про поновлення строку з ініціативи суду законом не передбачено.

Беручи до уваги вищезазначене та керуючись ч.2 ст.186, ч.1 ст. 103, ч.3,5 ст. 189, КАС України,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м Луганська на постанову Жовтневого районного суду м. Луганська від 16 липня 2009 року залишити без розгляду та повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.

Суддя: Рябчун О.В.»

Із урахуванням п.п. 15.5) п. 15 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Суський