Ухвала

18 липня 2019 року

місто Київ

справа № 766/16312/16-ц

провадження № 61-12725ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Херсонський комунальний транспортний сервіс» про визнання звільнення незаконним; зміну формулювання підстав та дати звільнення, зобов`язання внесення змін до трудової книжки; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані відпустки, заборгованості по заробітній платі, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2019 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у цивільній справі № 766/16312/16-ц, повний текст якої складено 28 травня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить Верховний Суд скасувати вказану постанову апеляційного суду в частині відмови у позові та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення із КП «Херсонський комунальний транспортний сервіс» заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 77 716, 56 грн та компенсації за невикористану відпустку в сумі

72 001, 44 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на даний час не може бути відкрито, оскільки скаржником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує судове рішення не лише в частині вирішення позовних вимог передбачених пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а також і щодо позовних вимог про стягнення на підставі статті 235

КЗпП України середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами про стягнення заробітної плати, а отже підлягають оплаті судовим збором.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №307/3251/16.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час пред`явлення позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Оскільки оспорюваною сумою за касаційною скаргою в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є 77 716,56 грн, розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині становить 1 554,32 гривень (із розрахунку 777,16 грн х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Крім того відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду в частині відмови у позові і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористані відпустки.

Однак, постановою Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 54 599, 22 грн.

Щодо вказаної частини постанови Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2019 року клопотання (процесуальна вимога) у касаційній скарзі відсутня.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у вказаному розмірі та уточнення касаційної скарги в частині викладу клопотання (процесуальної вимоги) щодо постанови Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2019 року в частині вирішених вимог про стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у цивільній справі № 766/16312/16-цзалишити без руху.

Надати ОСОБА_1 для усунення зазначених недоліків строк - десять днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович