Постанова

Іменем України

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 523/3904/18

провадження № 61-11147св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бруклін-Київ»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бруклін-Київ», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування наказів,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2018 року у складі судді Малиновського О. М. та постанову Одеського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, збільшивши свої позовні вимоги, просив скасувати накази від 20 лютого 2018 року № 116-к/тр, від 16 жовтня 2017 року № 674-к/тр, від 29 листопада 2017 року № 766-к/тр, від 30 листопада 2017 року № 774-к/тр, від 04 грудня 2017 року № 778- к/тр та від 07 грудня 2017 року № 787-к/тр.

Позовна заява мотивована тим, що з 2011 року він працює начальником зміни в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бруклін-Київ» (далі - ТОВ «Бруклін-Київ», товариство) по теперішній час.

20 лютого 2018 року по товариству видано наказ № 116-к/тр, яким змінені істотні умови праці начальника зміни, а саме - замість змінного графіку роботи його посаду було переведено на п`ятиденний графік.

Вважає, що запропонований графік роботи є дискримінаційним і таким, що порушує його трудові права, оскільки зменшує заробітну плату та позбавляє його на отримання доплат за працю в нічний час. Під дискримінаційними ознаками він вважає наявність судових спорів між ним та відповідачем, які раніше були розглянуті судом та судовими рішеннями були відновлені його порушені трудові права, зокрема, у справах № 523/2419/15-ц, та № 523/16915/15-ц. Переведення його на вказаний вище графік роботи не буде відповідати його посадовим обов`язкам як начальника зміни, на якого покладається обов`язок з організації роботи по змінно-добовому плану згідно з технологічними картами.

Також уважає, що ніякої зміни в організації виробництва на підприємстві не відбувалося, а наказ № 116-к/тр стосується лише його.

Наказом від 16 жовтня 2017 року № 674-к/тр у товаристві з 01 грудня 2017 року введені до штатного розпису посади «диспетчера з організації виробництва» - 4 штатні одиниці з посадовим окладом 10 200 грн, з проведенням відбору кандидатів на вказані посади. Однак, жодного відбору на конкурсній основі з боку відповідача проведено не було, інформація про відкриття нових вакансій йому не надавалася, а були створені умови для його звільнення. На вказані чотири посади були прийняті інші чотири начальники зміни. Вважає, що в разі проведення конкурсу він би зайняв посаду диспетчера з організації виробництва, так як лише дві особи, включаючи його, мають у товаристві вищу професійну освіту.

Враховуючи наведене, просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Суворовський районний суд міста Одеси рішенням від 16 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовив.

Суд першої інстанції мотивував рішення безпідставністю та недоведеністю заявлених позивачем вимог.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Одеський апеляційний суд постановою від 14 травня 2019 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2018 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував постанову тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та їх узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій 08 червня 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 травня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права та неправильно застосували норми матеріального права.

Суди не врахували, що відповідач своїми діями щодо переведення без проведення конкурсу працівників, які працюють з ним на одній посаді, а також встановлення їм вищого посадового окладу за одну і ту ж роботу не враховуючи кваліфікацію, порушив права рівності, що призвело до дискримінації його трудового права, більше того навіть після переведення працівників на підприємстві залишилися 4 посади начальника зміни, які працюють позмінно, це підтверджується штатним розкладом, який є в матеріалах справи, тобто суди визнали, що в України посади є іменними, що суперечить трудовому законодавству та Конституції.

Зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці.Тобто для зміни істотних умов праці власник повинен провести зміни в організації виробництва, підвищити продуктивність праці, впровадити нові передові методи, чого на підприємстві не відбулося, а відбулося переведення осіб на іншу посаду, тобто відкрилися нові посади, але старі залишилися, як роботодавець вказує у нього збільшився обсяг робіт, тоді взагалі не зрозуміло навіщо скорочувати посади потім.

Крім цього, в наказі від 16 жовтня 2017 року № 674-к/тр зазначено провести відбір на посади диспетчера з організації виробничого процесу, але жодного відбору не було, його взагалі не повідомляли про відкриття нових вакансій, жодного конкурсу на товаристві не проводилося, а всі ці накази створені лише з метою довести його до звільнення. Він має триваліший стаж роботи на даному підприємстві ніж зайнявши цю посаду працівники, має двох утриманців та є єдиним працюючим членом сім`ї. На підставі викладеного, факт дискримінації підтверджується, оскільки інших чотирьох начальників зміни без конкурсу переводять на нові посади, а йому встановлюють посадовий оклад в два рази менше за одну і ту ж працю.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано її матеріали ізСуворовського районного суду міста Одеси.

12 липня 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що ОСОБА_1 з 2011 року і на час розгляду справи в суді першої інстанції працює на посаді начальника зміни в ТОВ «Бруклін-Київ».

З метою проведення оптимізації виробничих процесів у відповідність з критеріями міжнародної системи менеджменту якості по ISO 9001:2015 та встановленням факту понад нормативного простою усіх видів транспортних засобів при виконанні навантажувально-розвантажувальних робіт на товаристві наказом від 16 жовтня 2017 року № 674-к/тр з 01 грудня 2017 року до штатного розпису відповідача введено посаду «диспетчера з організації виробничого процесу» - 4 штатні одиниці. Пунктом другим наказу начальнику відділу кадрів до 15 грудня 2017 року слід було провести відбір кандидатів на посади «диспетчерів з організації виробничого процесу» з відповідним фаховим рівнем та досвідом роботи.

Згідно з наданим штатним розписом станом на 01 грудня 2017 року на товаристві було запроваджено п`ять начальників зміни у виробничо-розвантажувальному комплексі та чотири диспетчера з організації виробничого процесу.

Наказами по товариству від 29 листопада 2017 року № 766-к/тр, від 30 листопада 2017 року № 774-к/тр, від 04 грудня 2017 року № 778-к/тр, від 07 грудня 2017 року № 787-к/тр з посади «начальника зміни» було переведено на посаду «диспетчера з організації виробничого процесу»: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , згідно з поданими ними заявами про згоду на переведення на вказану вище посаду.

Наказом від 30 січня 2018 року № 68-к/тр із штатного розпису товариства виведені чотири штатні одиниці - посада начальника зміни та введено в дію зміни до штатного розпису з 01 лютого 2018 року.

Станом на 01 квітня 2018 року в товаристві у виробничо-розвантажувальному комплексі введено чотири посади «диспетчер з організації виробничого процесу» та одна посада «начальник зміни».

Наказом від 20 лютого 2018 року №116-к/тр про зміну істотних умов праці для начальника зміни виробничо-розвантажувального комплексу, яку займає ОСОБА_1 , з 03 травня 2018 року запроваджено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями (субота, неділя) із режимом праці та відпочинку згідно вимог чинного законодавства, із збереженням заробітної плати.

Мотивуванням запровадження змін істотних умов праці товариством зазначено, як посилання на проведення антитерористичної операції на сході України і переорієнтування вантажопотоку на Одеський морський торговельний порт в ТОВ «Бруклін-Київ» та збільшення на 50% об`єму переробки металопродукції, більша частина яких виконується у денний час - з 08.00 до 17.00 год., що призвело до суттєвих змін в організації технологічного процесу товариства та потребує забезпечення відповідної організації праці докерів-механізаторів з метою додержання виконання змінно-добового плану обробки залізничного рухового складу, флоту та автотранспортних засобів.

02 березня 2018 року ОСОБА_1 особисто повідомлено про зміну істотних умов праці у вигляді зміни графіку роботи на п`ятиденний робочий тиждень та запропоновано надати згоду чи незгоду на продовження роботи після таких запроваджень.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частин першої, сьомої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 2-1 КЗпП України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Згідно з частиною другою статті 81 ЦПК України у справах про дискримінацію позивач зобов`язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Зміна істотних умов праці може бути визнана обґрунтованою, якщо така зміна при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Встановивши, що запроваджені відповідачем зміни були проведені з метою покращення контролю та забезпечення ефективного використання рухомого складу і недопущення понаднормативного простою, що відноситься до внутрішньої господарської діяльності товариства, яке самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис, позивач у встановлені законом строки був повідомлений про зміну істотних умов праці, на час розгляду справи судом першої інстанції не звільнений із займаної посади суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині скасування наказу відповідача від 20 лютого 2018 року № 116-к/тр.

Висновки судів про відсутність підстав для задоволення вимог позивача щодо скасування наказів від 29 листопада 2017 року № 766-к/тр, від 30 листопада 2017 року № 774-к/тр, від 04 грудня 2017 року № 778-к/тр, від 07 грудня 2017 року № 787- к/тр, є також правильними, оскільки посади диспетчера з організації виробничого процесу введені внаслідок змін в організації праці, а посада начальника зміни, яку обіймав позивач була йому запропонована з тим самим окладом, який він отримував з тими ж посадовими обов`язками, але зі зміненим режимом роботи в якому робочий час не збільшився та не зменшився час відпочинку.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження порушення оспорюваними наказами його прав та охоронюваних законом інтересів, що було встановлено судами на підставі наявних у справі доказів.

Встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Аргументи касаційної скарги про те, що відповідач своїми діями щодо переведення без проведення конкурсу працівників, які працюють з ним на одній посаді, а також встановлення їм вищого посадового окладу за одну і ту ж роботу не враховуючи кваліфікацію, порушив права рівності, що призвело до дискримінації його трудових прав спростовуються наданими відповідачем доказами та встановленими судами обставинами справи.

Сама по собі наявність між сторонами інших судових спорів не є доказом прояву дискримінації з боку власника виданням оспорюваних позивачем у цій справі наказів.

Доводи касаційної скарги про те, що після переведення працівників на підприємстві залишилися 4 посади начальника зміни, які працюють позмінно, тобто суди визнали, що в України посади є іменними, що суперечить трудовому законодавству та Конституції спростовуються наказом відповідача від 30 січня 2018 року № 68-к/тр про виведення із штатного розпису товариства чотирьох штатних одиниць посад начальника зміни та введено в дію зміни до штатного розпису з 01 лютого 2018 року та наявністю станом на 01 квітня 2018 року в товаристві у виробничо-розвантажувальному комплексі чотирьох посад - диспетчер з організації виробничого процесу та однієї посади - начальник зміни.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані обставини справи, перевірені доводи сторін та надана їм належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Перевіряючи аргументи касаційної скарги, Верховний Суд бере до уваги зміст судових рішень обох інстанцій, доводи та заперечення сторін та не вбачає підстав для скасування судових рішень з урахуванням предмета спору.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної

скарги без задоволення, а оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 16 серпня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 14 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко