Постанова

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 643/2847/16-ц

провадження № 61-30342св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

позивач - ОСОБА_3 ,

позивач - ОСОБА_4 ,

позивач - ОСОБА_5 ,

відповідач - Харківська міська рада,

відповідач - Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року, у складі колегії суддів: Колтунової А. І., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися в суд з позовом до Харківської міської ради, в якому просили визнати право власності за ОСОБА_4 - на квартиру АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 - на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_8 - на квартиру АДРЕСА_3 , за ОСОБА_3 - на квартиру

АДРЕСА_4 , за ОСОБА_5 - на квартиру

АДРЕСА_5 .

Вимоги обґрунтували тим, що під час процедури приватизації державного підприємства «Південзахіденергобуд» (далі - ДП «Південзахіденергобуд»), на підставі рішення зборів акціонерів від 25 березня 1998 року, створено на базі структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» колективне підприємство «Житлово-комунальне господарство «Південзахіденергобуд» (далі - КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд»), на баланс якого було передано гуртожиток, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд» у 2008 році припинено діяльність у зв`язку з процедурою банкрутства.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19 грудня

2007 року № 1278 виключено з числа гуртожитків будинок АДРЕСА_6 , будинку присвоєно статус жилого будинку, мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку (далі - будинок

АДРЕСА_7 після завершення його будівництва, не був введений в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, що унеможливлює передачу його в комунальну власність та подальшу приватизацію квартир мешканцями будинку.

Позивачі, які проживають у вказаному будинку, вважаючи, що їх права порушено, просили їх позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено Орган самоорганізації населення «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б».

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року позов задоволено. Визнано право власності за ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_3 , за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 , за ОСОБА_4 АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 на квартиру

АДРЕСА_5 .

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19 грудня 2007 року № 1278 будівлю по АДРЕСА_6 виключено із числа гуртожитків, присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріпити за собою займану житлову площу та відкрити особові рахунки у встановленому законом порядку, при цьому оформити право власності на житлові приміщення позивачі, які займають такі житлові приміщення на відповідних правових підставах, не мають можливості, а тому права та законні інтереси останніх порушено.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня

2016 року закрито.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року апеляційний суд виходив із того, що оскаржуваним судовим рішенням встановлено відсутність права ОСОБА_10 на спірну квартиру АДРЕСА_2 , а тому на час постановлення вказаної ухвали у ОСОБА_10 відсутнє право на апеляційне оскарження заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року, яким право власності на вищевказану квартиру АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у вересні 2017 року,

ОСОБА_6 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року скасувати й ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Мотивуючи касаційну скаргу, ОСОБА_6 зазначала, що житловий будинок після завершення будівництва у встановлений законом спосіб не введено в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано, в комунальну власність він не переданий. ОСОБА_2 спірна квартира АДРЕСА_2 не виділялася, вона в ній не зареєстрована. Вважає, що у суду були відсутні правові підстави визнавати за ОСОБА_2 право власності на житлове приміщення, яке займає вона.

Крім того ОСОБА_6 зазначає, що її до участі у справі залучено не була, а тому вона була позбавлена можливості захистити свої права. В даний час в зазначеній квартирі крім неї проживає та зареєстрований її малолітній син ОСОБА_11 , 2017 року народження, що підтверджується довідкою з місця проживання.

Вважає безпідставним посилання суду апеляційної інстанції на те, що судовим рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 лютого

2016 року встановлено відсутність її права на спірну квартиру, а тому відсутнє право на апеляційне оскарження заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року вважає безпідставним та помилковим. Вона не позбавлена права користування спірною квартирою, постійно проживає в ній з малолітньою дитиною та зареєстрована за вказаною вище адресою. Вважає, що вона зможе приватизувати займану нею квартиру в установленому законом порядку, а у зв`язку з ухваленням оскаржуваного рішення вона позбавлена такого права.

Вказує, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушеннями норм матеріального і процесуального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи; обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є недоведеними; висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно є підставами для скасування його та ухвалення нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Суд апеляційної інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та безпідставно закрив апеляційне провадження.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано цивільну справу

№ 643/2847/16-ц з Московського районного суду міста Харкова.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

24 травня 2018 року справу № 643/2847/16-ц передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2019 року справу № 643/2847/16-ц призначено судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2019 року касаційне провадження у справі, що розглядається, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в частині оскарження рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року закрито як помилково відкрите.

Фактичні обставини справи

У справі встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_8 ; ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_9 ; ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_10 ; ОСОБА_4 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_11 вказаному будинку та ОСОБА_5 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_12 вказаному будинку, що підтверджується копіями ордерів, довідок із місця проживання, квитанціями про сплату комунальних послуг.

Під час приватизації ДП «Південзахіденергобуд» відповідно до Закону України «Про приватизацію майна держаних підприємств» із вартості цілісного майнового комплексу вилучено вартість державного майна, до складу якого входив, зокрема, гуртожиток по

АДРЕСА_6 .

В плані приватизації вказаного державного підприємства, затвердженого розпорядженням регіонального відділення Фонду державного майна України від 08 вересня 1995 № 353-Р, вказано, що зазначений гуртожиток, який знаходиться на балансі підприємства, підлягає передачі у комунальну власність, як об`єкт державної власності.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 25 березня 1998 року прийнято зміни до Статуту у новій редакції стосовно виходу зі складу відкритого акціонерного товариства структурного підрозділу № 16 «Житлово-комунальний відділ» і створення на його базі колективного підприємства. Гуртожиток передано на баланс новоутвореного КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд». Отже, після ліквідації у 1995 році шляхом приватизації ДП Трест «Південзахіденергобуд», на балансі у якого знаходилася будівля відомчого гуртожитку, розташована за вказаною вище адресою, фактично утворилось декілька самостійних юридичних осіб, серед яких були КП «ЖКГ «Південзахідерегобуд» та ВАТ «Трест Південзахіденергобуд».

Після ліквідації державного Тресту будівля гуртожитку по АДРЕСА_6 не увійшла ні до одного зі статутних фондів новостворених підприємств, між тим передана на баланс КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд».

Згідно з листом ГУ житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 16/878-б за інформацією ГУ статистики в Харківській області (звіт 1 - Житлофонд) встановлено, що КП «ЖКГ «Південзахіденергобуд», на балансі якого перебував зазначений гуртожиток, входить до складу підприємств-банкрутів та тих, що повністю припинили діяльність станом на 01 січня 2008 року. Неможливо також визначити балансову вартість даної будівлі, що в подальшому не дозволить мешканцям оформити документи на приватизацію займаного житла відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку».

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 19 грудня

2007 року № 1278 будівлю за вказаною адресою виключено з числа гуртожитків, присвоєно статус житлового будинку, а мешканцям дозволено закріплення за собою займаної житлової площі з відкриттям особових рахунків у встановленому законом порядку.

Житловий будинок АДРЕСА_6 тривалий час належним чином не обслуговується, у зв`язку з чим, за ініціативою мешканців і з дозволу Московської районної в м. Харкові ради, рішенням від 21 серпня 2008 року «Про надання дозволу на створення будинкового комітету по АДРЕСА_6 » був створений ОСН «Будинковий комітет «Вулиця Гвардійців Широнінців, 39-Б» та видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи від 23 жовтня 2008 року.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відкриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року (справа № 2/6920/11) право власності на квартиру АДРЕСА_13 , визнано за ОСОБА_12 , зважаючи на що, ухваленим рішенням в частині визнання права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 (справа № 643/2847/16-ц), порушено права ОСОБА_13 .

Під час розгляду справи № 643/2847/16-ц представником ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надано копію рішення апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року, яким рішення Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2011 року в частині визнання за ОСОБА_12 права власності на квартиру АДРЕСА_13 , скасовано.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 про визнання права власності на зазначену квартиру відмовлено.

Вказане рішення апеляційного суду Харківської області від 17 лютого

2016 року набрало законної сили.

Зважаючи на те, що судовим рішенням встановлено відсутність права ОСОБА_10 на спірну квартиру АДРЕСА_2 , апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що, у ОСОБА_10 на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відсутнє право на апеляційне оскарження заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року, яким право власності на вищевказану квартиру

АДРЕСА_2 визнано за ОСОБА_2 .

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішить питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що судовим рішенням, яке оскаржується ОСОБА_6 , питання щодо належних їй прав та обов`язків не вирішувалось, у зв`язку з чим апеляційне провадження у вказаній справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд в своїй ухвалі правильно роз`яснив ОСОБА_14 , що вона не позбавлена права оскаржити рішення апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року в касаційному порядку й у разі скасування зазначеного рішення ОСОБА_15 набуде права на оскарження заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2016 року.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, а зводяться до формальної незгоди з оскаржуваним судовим рішенням і не дають підстав для його скасування, оскільки відповідно до вимог частини другої статті 410 ЦПК Українине може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду без змін, оскільки така ухвала є законною та обґрунтованою, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 04 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС. Ю. Бурлаков
Судді:А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко