Ухвала

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 285/500/16-ц

провадження № 61-12394ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про виділ в натурі частки житлового будинку, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_9 подав заяву про перегляд рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про виділ в натурі частки житлового будинку, що

є у спільній частковій власності.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

від 26 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_10 про перегляд рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

від 11 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами відмовлено.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_10 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

від 26 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 22 травня 2019 року.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, які є предметом оскарження

у касаційному порядку, а саме: 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову

у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги.

З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами після їх перегляду в апеляційному порядку оскарженню в касаційному порядку не підлягають, оскільки не передбачені пунктом другим частини першої статті 389 ЦПК. Самостійним предметом перегляду

у касаційному порядку не може бути і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_10 необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 22 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про виділ в натурі частки житлового будинку, що є у спільній частковій власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков