Справа № 344/5803/19
Провадження № 2-о/344/116/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги заяви мотивувала тим, що вона на даний час фактично проживаю за адресою: АДРЕСА_2 . 2/3 частини даної квартири належить їй на праві власності. 1/3 часина, згідно договору дарування укладеного між заявницею та її дядьком ОСОБА_2 , а інша 1/3 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину, за яким, вона успадкувала цю частку квартири за заповітом після смерті дідуся ОСОБА_3 .

Інша 1/3 частина належала бабусі ОСОБА_4 , яку остання заповіла також ОСОБА_1 .

Після смерті бабусі ( ІНФОРМАЦІЯ_1 року), вона звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлани Василівни із заявою про відкриття спадщини. 01.08.2017 року даним приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 13/2017 до майна ОСОБА_4 . Згідно матеріалів справи спадкоємцем за заповітом являється ОСОБА_1 .

19.04.2019 року вона знову звернулася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлани Василівни із заявою на видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 .

Однак, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримала, оскільки, як вказано в постанові нотаріуса від 19.04.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у заповіті посвідченому державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Стецьків М.І. 20 квітня 2001 року за реєстровим № 3-998, зазначено, що ОСОБА_4 заповідає належну їй 1/3 частку квартири АДРЕСА_3 в той час, коли згідно Свідоцтва про право власності їй належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 .

Таким чином, у заповіті допущено описку, вказано не вірний номер квартири, замість АДРЕСА_2 помилково вказано АДРЕСА_3. Адже, на квартиру АДРЕСА_3 , ні частка в квартирі АДРЕСА_3 бабусі ніколи не належала, а отже і не міг бути складений бабусею заповіт по такій квартирі.

Просить постановити рішення, яким встановити факт належності їй 1/3 частини помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із заповітом ОСОБА_4 , зареєстрованого за № 3-998 від 20.04.2001 року.

22.07.2019 року представником заявника подано до суду заяву в якій він просить постановити рішення, яким встановити факт допущення описки у заповіті ОСОБА_4 , який складений на користь ОСОБА_5 , та посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. 20.04.2001 року за реєстровим № 3-998 та слід правильно вважати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідає належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 .

Предстаник завника в судове засідання не з`явивсь, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої вимоги заяви підтримує з підстав, викладених в заяві, просити задоволити в повному обсязі та проводити розгляд справи без його участі.

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна у судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Беручи до уваги докази, які знаходяться у матеріалах справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.11.1997 року, виданому Агенством по приватизації державного житлового фонду квартира АДРЕСА_2 на праві спільної власності належала ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.4).

На вказану квартиру Івано-Франківським ОБТІ 04.08.1997 року складено технічний паспорт (а.с.5).

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_2 , що розпочата 29.11.1997 року у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.6-9).

20.04.2001 року ОСОБА_4 складено заповіт, згідно якого належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 заповідає ОСОБА_6 (а.с.10).

25.04.2001 року ОСОБА_3 було складено заповіт, згідно якого належну йому частину квартири АДРЕСА_2 заповідає ОСОБА_6 (а.с.12).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.03.2002 року, що посвідчене державним нотаріусом Першої Івано-Франківської ДНК Фединою А.М., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 (а.с.13).

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане відділом РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.14).

18.05.2007 року був укладений договір дарування частини квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , згідно якого ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_6 безоплатно 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_6 прийняла в дар вищезазначену квартиру (а.с.15-16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане відділом ДРАЦС в Івано-Франківського міського управління юстиції (а.с.17).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке видане Івано-Франківським міським відділом РАЦСУ ГТУЮ в Івано-Франківській області (а.с.11).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Пітеляк СВ. відмовила ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину квартир АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 (а.с.38-39).

Статтею124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, оскільки дослідженим судом доказами підтверджується факт допущення описки у заповіті ОСОБА_4 , який складений на користь ОСОБА_5 , та посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. 20.04.2001 року за реєстровим № 3-998 та слід правильно вважати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідає належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124 Конституції України, ст.ст.4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Пітеляк Світлана Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт допущення описки у заповіті ОСОБА_4 , який складений на користь ОСОБА_5 , та посвідчений державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Стецьків М.І. 20.04.2001 року за реєстровим № 3-998 та слід правильно вважати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповідає належну їй 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського Апеляційного суду.

Суддя О.А. Татарінова