Справа № 523/8545/19
Провадження №2/523/3490/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"03" липня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) про встановлення факту прийняття спадщини та проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності в порядку спадкування на Ѕ частку квартири АДРЕСА_3 , а також встановлення фактів, що мають юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона була рідною племінницею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були рідними сестрами та проживали разом, оскільки ОСОБА_4 була одинокою людиною та власних дітей не мала. Близько десяти років позивач доглядала і за ОСОБА_3 і за ОСОБА_4 , оскільки вони хворіли і потребували допомоги, а інших родичів у них не було, тітки дуже хворіли, а позивачу було важко постійно їздити АДРЕСА_6 на АДРЕСА_7, було вирішено про переїзд позивача проживати у квартиру, де спільно з тітками мешкала близько семи років. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла. Позивач за власні кошти організувала поховання та оплачувала поминальний обід. Після смерті сестри ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 року склала на ім`я позивача спадковий договір, відповідно до якого передала після своєї смерті у власність 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №598. Організацією та оплатою поховання також займалася позивач. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частки квартири, позивачу було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини вона разом зі спадкодавцем не була зареєстрована у даній квартирі, а також через відсутність правовстановлюючого документу на 1/2 частки квартири, яку ОСОБА_4 мала право отримати після смерті своєї сестри, а також через недоведеність постійного проживання із померлою на час відкриття спадщини.

У судове засідання представник позивача подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, у відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є племінницею ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були рідними сестрами.

ОСОБА_4 була одинокою людиною, у неї не було дітей і вона проживала постійно зі своєю сестрою у квартирі АДРЕСА_3

Позивачка близько десяти років доглядала і за ОСОБА_3 і за ОСОБА_4 , оскільки вони хворіли і потребували допомоги.

Згодом було вирішено, щоб позивачка переїхала проживати до тіток, де вони втрьох спільно мешкали останні сім років.

Оскільки інших родичів у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було і позивачка постійно їм допомагала, тітки виявили бажання залишити квартиру, в якій вони проживали, своїй племінниці - позивачці у справі.

Враховуючи, що квартира, в якій вони проживали, була не приватизована, позивачка займалася всіма документами для її приватизації.

05 серпня 2016 року Департаментом міського господарства Одеської міської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4 , згідно якого вони стали співвласниками квартири у рівних частках.

У 2016 році стан ОСОБА_3 різко погіршився і вона стала лежачою хворою, за якою позивачка продовжила догляд.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №5192.

Її похоронами займалася позивачка за власні кошти.

Після смерті сестри, ОСОБА_4 15 травня 2017 року склала на ім`я позивачки спадковий договір, відповідно до якого передала після своєї смерті у власність позивачки Ѕ частки квартири АДРЕСА_4 .

Із даного спадкового договору вбачається, що у зв`язку із хворобою ОСОБА_4 договір посвідчувався вдома за адресою: АДРЕСА_5 .

Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 920.

11 січня 2019 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 598.

Поховання та поминальний обід було здійснено за рахунок позивачки та нею особисто.

07 лютого 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Русских С.Б. було вчинено реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_4 на підставі спадкового договору, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Після смерті ОСОБА_3 належну їй Ѕ частки квартири успадкувала її сестра ОСОБА_4 , оскільки на день смерті проживала з нею в одній квартирі і ніхто після її смерті не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак ОСОБА_9 за свого життя не оформила на себе Ѕ частки спірної квартири, фактично прийнявши цю спадщину.

При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири, позивачці було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини позивач разом зі спадкодавцем не були зареєстровані у даній квартирі, а також через відсутність правовстановлюючого документу на 1/2 частки квартири, яку ОСОБА_4 мала право отримати після смерті її сестри, а також через недоведеність постійного проживання із померлою на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.4 ст.1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом визнається доведеною належність спірної частини квартири померлій ОСОБА_9 на момент смерті. Відсутність правовстановлюючого документу мав бути лише доказом належності частки квратири спадкодавцю, а відсутність його реєстрації сама по собі не призводить до припинення права власності.

Позивачка вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлена правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 16.05.2013 року не передбачено порядок реєстрації правовстановлюючого документу про право власності на майно померлої особи.

Таким чином, враховуючи, що позивач не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ, зареєстрований належним чином у реєстрі прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 у відповідності до законодавства подано заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців не встановлено, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на 1/2 частки квартири у порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до положень Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та/або чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Наведений у ст.256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивачки законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 ) про встановлення факту прийняття спадщини та проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді Ѕ части квартири АДРЕСА_4 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт, що має юридичне значення, визнавши, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_4 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частки квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 67,6 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Копію заочного рішення направити сторонам у справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.07.2019 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси.

Суддя: