Справа № 462/5803/18 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/1002/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

Артюшкової О.О. - представника заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: укладення шлюбу 19.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сакського міськрайонного управління юстиції в АР Крим за № 219, у м. Саки Автономної Республіки Крим між ОСОБА_3 , громадянином України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому у АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , громадянкою України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою у АДРЕСА_2 (заінтересована особа - Залізничний районний у м. Львові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області).

Вимоги заяви обґрунтовувалися тим, що 19.07.2014 року між ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Саки Автономної Республіки Крим, та заявницею було укладено шлюб, який було зареєстровано "Отделом государсвенной регистрации актов гражданского состояния регистрационной служби Сакского горрайонного управления юстиции в АР Крим", та про що видано Свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 . На підставі зазначеного свідоцтва про шлюб заявниці Залізничним РВГУ ДМС України у Львівській області 23.07.2014 року було проведено обмін паспорта з прізвища " ОСОБА_5 " на прізвище " ОСОБА_6 ". 28.08.2018 року батьком заявниці було подано заяву з необхідними документами до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про реєстрацію прав на нерухоме майно. Проте 03.09.2018 року він отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав № 42817826 у зв`язку з невідповідністю доданих документів, а саме свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 . При зверненні до Залізничного районного у м. Львові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області за видачою повторного свідоцтва про шлюб заявниці було відмовлено в усній формі. Відмова мотивована тим, що шлюб укладено після початку окупації АР Крим, а тому всі документи, видані на території АР Крим з цього часу, вважаються недійсними та не несуть правових наслідків. Також їй було надано пораду звернутися до суду із заявою про встановлення факту укладення шлюбу (а.с. 2-6).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні заяви відмовлено (49-51).

Дане рішення оскаржила представник заявниці.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом неправомірно не було взято до уваги рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2018 року у справі № 462/3847/18, яке набрало законної сили і у якому зазначено, що в ході розгляду цієї справи встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 та громадянин України ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 19.07.2014 року у відділі ДРАЦС РС Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим.

Вважає, що судом не враховано положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зокрема - викладених у Преамбулі цього закону, а також практики Європейського суду з прав людини у подібних справах (а.с. 56-63).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 356 ЦПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

В той же час, в апеляційній скарзі на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 лютого 2019 року не зазначено в чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість цього рішення (які саме обставини судом встановлені неповно та (або) неправильно; які саме докази судом були досліджені чи (та) оцінені неправильно); які саме нові обставини підлягають встановленню, дослідженню чи (та) оцінці в ході апеляційного розгляду справи, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2018 року у справі № 462/3847/18, у якому зазначено, що в ході розгляду згаданої справи встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 та громадянин України ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 19.07.2014 року у відділі ДРАЦС РС Сакського міськрайонного управління юстиції АР Крим, не може прийматися до уваги, так як таке посилання та факт нового звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення факту реєстрації згаданого шлюбу є взаємно суперечливими, оскільки заявниця звертається до суду з заявою про встановлення факту укладення шлюбу і сам цей факт обґрунтовує рішенням суду, яким (на її думку) цей факт (укладення такого шлюбу) вже встановлено.

В результаті тимчасової окупації частини території України Російською Федерацією (зокрема - території Кримської АР України) в цивільне процесуальне законодавство були внесені відповідні зміни, яким встановлено особливості провадження у справах про встановлення окремих фактів, які мали місце на тимчасово окупованій території, а саме: факту народження або смерті особи (стаття 317 ЦПК України).

Встановлення законодавством винятків стосовно можливості встановлення в судовому порядку фактів саме народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України пояснюється «незворотністю» цих фактів, оскільки такі факти знаходяться поза волею осіб, стосовно яких вони мали місце, а саме: новонародженого (факт народження) або померлого (факт смерті).

Щодо всіх інших фактів, то наявність таких залежать від волі особи (осіб), яка (які) до цих фактів причетні: в безспірному порядку це стосується і осіб, які вступають в шлюб.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що заява про встановлення факту укладення шлюбу на тимчасово окупованій території України органами, які утворені цією окупаційною владою, не підлягає до задоволення, оскільки всі документи, складені органами окупаційної влади, є недійсними та незаконними (в тому числі - і з точки зору міжнародного права), не створюють юридичних прав і обов`язків та не можуть визнаватися на території інших держав (України зокрема) як офіційні.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 01 лютого 2019 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 25 липня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.