Справа № 263/8485/19
Провадження № 4-с/263/37/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі у залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася із скаргою на дії держаного виконавця, в якій просить визнати протиправним дії державного виконавця Центрального Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Гладиборода Д.О. при винесенні повідомлень від 28 травня 2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа від 12 квітня 2017 року № 263/2290/17 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів прибутку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2017 року та до повноліття дитини, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа та зобов`язати державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 12 квітня 2017 року № 263/2290/17.

На обґрунтування вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 12 квітня 2017 року рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволені. 02 жовтня 2017 року на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області виданий виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів прибутку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2017 року та до повноліття дитини. 28 травня 2019 року державним виконавцем Центрального Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Гладиборода Д.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника. Вважає дії державного виконавця Центрального Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області неправомірними, і такими, що суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження». ОСОБА_2 є громадянином Російської Федерації, що підтверджується договором поруки. Положеннями ст. 70 Податкового кодексу України передбачено, що до Державного реєстру фізичних осіб платників податків вноситься інформація про осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні, іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійно місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України. ОСОБА_2 не оформлював картку платника податків, однак представник державної виконавчої служби не звернув увагу на цю обставину, тому скаржник вважає, що державний виконавець не мав права з наведених ним підстав повертати виконавчий документ та просить вимоги скарги задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, попередньо подала до суду заяву, в якій вимоги скарги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, а розгляд скарги провести за її відсутності.

Заінтересовані особи Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області та державний виконавець до судового засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, що за змістом ст. 450 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась у відповідності до ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Виконуючи вимоги ст. ст. 12, 259, 260, 450 ЦПК України, суд встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Стаття 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У силу частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У справі, де предметом розгляду є скарга на дії державного виконавця, підставою для повернення виконавчого листа стало те, що у такому відсутні дані про РНОКПП ОСОБА_2 .

У той же час, положення п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII необхідно розуміти у тому, що відомості про платника податків (РНОКПП) підлягають зазначенню у випадку, коли вони відомі органу, який видав виконавчий лист, тобто суд може зазначити відповідну інформацію тільки за її наявності в матеріалах справи.

Отже, слід дійти висновку, що при відсутності таких відомостей та/або неможливості їх встановити при виготовленні виконавчого листа така інформації до нього не вноситься, та відповідно не може слугувати підставою для висновку про невідповідність такого виконавчого листа вимогам закону.

Між тим, реєстраційний номер облікової картки платника податків є лише тією інформацією, яка ідентифікує осіб та може сприяти виконанню виконавчого провадження, однак її відсутність жодним чином не перешкоджає вчиняти дії з примусового виконання рішення суду.

При цьому, заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що ОСОБА_2 є громадянином іншої держави та в силу положень Податкового кодексу України взагалі може не мати реєстраційний номер платника податків на території України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону № 1404-VIII, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, зокрема, й конфіденційну, а тому відсутність у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків не може бути беззаперечною підставою для повернення виконавчого листа, у зв`язку з чим дії державного виконавця неможна визнати правомірними.

З огляду на викладене, вимоги скарги в частині визнання дій незаконними підлягають до задоволення.

Разом з тим, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст. ст. 259, 260, 451 ЦПК України.

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Зокрема, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби провести певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов`язання державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання або зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для повернення виконавчого листа та відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають самостійній перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

З огляду на викладене, у даному випадку на державного виконавця можливо лише покласти обов`язок вирішити питання про прийняття виконавчого листа до виконання без інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 .

Що стосується вимог про визнання протиправними дій державного виконавця щодо винесення повідомлень та їх скасування, то такі також не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки у даному випадку належним способом захисту є саме скасування оскаржуваних постанов.

Питання, які передбачені ст. 452 ЦПК України судом не вирішуються, оскільки у справі відсутні судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 259, 260, 447, 450, 452 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, заінтересована особа Центральний відділ державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Гладиборода Д.О. щодо повернення виконавчого листа від 12 квітня 2017 року № 263/2290/17, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 02 жовтня 2017 року, без прийняття до виконання.

Зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Гладиборода Д.О. вирішити питання про прийняття виконавчого листа від 12 квітня 2017 року № 263/2290/17, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 02 жовтня 2017 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів прибутку, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 лютого 2017 року та до повноліття дитини, без інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника ОСОБА_2 .

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання її копії через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області або безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.

Суддя О.М. Музика