справа № 208/8162/18
№ провадження 2/208/1816/19
22 квітня 2019 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
Головуючого, судді - Івченко Т.П.,
секретаря судового засідання - Корнієнко К.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» «про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів»,-
28.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЛАКТИКА» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та повернення коштів.
Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.11.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду.
29.08.2018 року зателефонувавши до представників ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» з проханням пояснити ситуацію та уточнити чому усні домовленості мають розбіжності з тими,що прописані у договорі. Представник ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» запевнив, що за декілька днів він отримає автомобіль,який був обумовлений до підписання даного Договору.
14.09.2018 року було написано та відправлено заяву на розірвання договору до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА».
Пунктом 1.8 статті 1 договору зазначено, що сторони погодили укласти даний договір в простій письмовій формі з дотриманням всіх його істотних умов. Сторони підтверджують, що обраний предмет лізингу на момент укладання договору відсутній у лізингодавця, який буде набуто лізингодавцем після виконання Лізингоодержувачем умов передбачених п.1.6 та 4.1 даного Договору.
Пізніше, позивач ретельно вивчив умови договору та виявив, що відповідач ввів його в оману щодо умов виконання договірних зобов`язань, договір фінансового лізингу містить несправедливі умови відповідно до ст.ст. 4,10,11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів», предмет договору є не конкретизованим, при укладені договору сторонами не дотримано положення законодавства щодо обов`язковості нотаріального посвідчення договору. З урахуванням зазначеного позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача сплачені ним 105300 гривень.
В судове засідання позивач з`явився, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не направив, не подав відзиву на позовну заяву.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
14.09.2018 року було написано ОСОБА_1 та відправлено заяву на розірвання договору до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА».
Відповідно до п.1.3 статті 1 Договору незалежно від наявності у Продавця Предмета Лізингу, вказаного Лізингоодержувачем в даному Договорі та лише за заявою Лізингоодержувача, сам Предмет Лізингу може бути замінений на інший Предмет Лізингу до моменту купівлі Предмета лізингу. Умови такої заміни, та проведення додаткових розрахунків, вказується у відповідній Додатковій угоді до даного Договору.
Пунктом 1.8 статті 1 договору зазначено, що сторони погодили укласти даний договір в простій письмовій формі з дотриманням всіх його істотних умов. Сторони підтверджують, що обраний предмет лізингу на момент укладання договору відсутній у лізингодавця, який буде набуто лізингодавцем після виконання лізингоодержувачем умов пердбачених п.1.6 та 4.1 даного Договору.
Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг».
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки.
За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.
Частинами 1 та 3 ст. 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.
Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України.
За загальним правилом, передбаченим частиною 1ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.
Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з ч. 2ст. 799 ЦК України договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню.
Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання договору недійсним. Зокрема, згідно ч. 5, п. 2 ч. 6 ст. 18 Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому.
Аналіз норми ст. 18 цього Закону дає підстави для висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.
Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається.
Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України.
Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.
Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року та від 18 січня 2017 року по справах № 6-2766цс15 та № 6-648цс16.
Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України визнання нікчемного договору недійсним не вимагається. Посилаючись на викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, слід відмовити.
Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року та від 18 січня 2017 року по справах № 6-2766цс15 та № 6-648цс16, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими для судів.
Із матеріалів справи вбачається, що Позивач після укладення договору фінансового лізингу вніс на рахунок ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» 105300 (сто п`ять тисяч три) гривень 00 копійок.
За таких обставин, слід стягнути з ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» на користь ОСОБА_1 105300 (сто п`ять тисяч три) гривень 00 копійок.
Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Так як позов задоволено частково, а позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору за вимоги майнового характеру.
На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 203, 215, 216, 220, 799, 806 Цивільного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1, 2, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 2, 4, 5, 6, 12, 19, 43, 81, 141, ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1 ст. 259, ст.ст. 265, 280, 281 ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» «про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів»,- задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;
Суддя Івченко Т. П.