Дата документу 24.07.2019 Справа № 335/919/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/919/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/2487/19 Соляник А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області Урсуленка Олексія Володимировича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області про визнання права власності на транспортний причіп,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області про визнання права власності на транспортний причіп, посилаючись на те, що з 07 лютого 2002 року він перебував на посаді голови правління ВАТ „Пологівський „Агрос.

У власності ВАТ «Пологівський «Агрос» перебував причіп типу самохвал, номерний знак НОМЕР_1 марки 8551, випуск 1991 року, шасі (рама) № НОМЕР_2 , вишневого кольору, який в рахунок заробітної плати передано у його власність, разом з технічним талоном № 060380 від 09.10.1991 року.

16.07.2008 року ВАТ «Пологівський «Агрос» було ліквідовано, правонаступника товариство не має.

З метою належного користування та подальшого розпорядження причепом у 2018 році він звернувся до Регіонального сервісного центру в Запорізькій області територіальний сервісний центр № 2345, що розташований у м. Пологи. Однак листом начальника Територіального сервісного центру № 2345 Регіонального сервісного центру в Запорізькій області в перереєстрації причепу йому було відмовлено.

Зазначає, що не проведення державної реєстрації причепа сервісним центром порушує його конституційне право вільно користуватись придбаним ним рухомим майном.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати за ним право власності на причіп марки СЗАП 8551, типу самохвал, номерний знак НОМЕР_3 , випуск 1991 року, шасі (рама) № НОМЕР_2 , вишневого кольору.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року позов задоволено.

Визнано право власності за ОСОБА_1 на транспортний засіб причіп типу самохвал, номерний знак НОМЕР_1 марки 8551, випуск 1991 року, шасі (рама) № НОМЕР_2 , вишневого кольору.

У апеляційній скарзі представник Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області Урсуленко О.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом на враховано, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача. На підставі вимог ч.1-3 ст.34 ЗУ «Про дорожній рух» та п.3 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин…причепів… та інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» здійснюється територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Сервісні центри МВС не здійснюють реєстрацію права власності на транспортні засобів. Залишилось поза увагою, що товариство не мало права розпоряджатися майном, яке йому не належить (не підтверджено актом прийому-передачі чи іншим документом) та за ним не було зареєстровано. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення і ухвалити нове.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково та ухвалює нове рішення у відповідній частині у випадку неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 07 лютого 2002 року рішенням зборів акціонерів ВАТ «Пологівський «Агрос» ОСОБА_1 обрано на посаду голови правління акціонерним товариством. Рішенням зборів акціонерів від 16 квітня 2004 року в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі, ОСОБА_1 передано у власність причеп типу самоскид, марки 8551, вишневого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , 1991 року випуску, шасі (рама) № НОМЕР_2 . 16 липня 2008 року ВАТ «Пологівський «Агрос» припинено. В травні 2018 року позивач звернувся до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області з метою реєстрації зазначеного причепу, листом начальника Територіального сервісного центру № 2345 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області від 29 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в перереєстрації причепу.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спору про право власності на транспортний причеп між сторонами не вбачалося, а право позивача, як власника, підлягало захисту у судовому порядку шляхом визнання права власності на транспортний причіп.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема неврахування судом того факту, що Регіональний сервісний центр МВС в Запорізькій області є неналежним відповідачем, а суд першої інстанції мав відмовити позивачу в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника виходячи з наступного.

Так, відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку сервісні центри МВС ведуть облік торговельних організацій, підприємств-виробників та суб`єктів господарювання, діяльність яких пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, забезпечують їх номерними знаками для разових поїздок, бланками актів приймання-передачі транспортних засобів установленого зразка із сплатою вартості зазначених номерних знаків і бланків, розробляють порядок видачі таких бланків, обліку та контролю за їх використанням, надають відповідним військовим комісаріатам за їх запитами відомості про державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів (за винятком легкових автомобілів, причепів до них, мотоциклів, мотоколясок та мопедів).

Із зазначеного вбачається, що до компетенції Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області не належить встановлення або реєстрація права власності осіб на майно.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, у зв`язку з чим, колегія суддів встановивши, що у справі позов заявлено до неналежного відповідача, приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позову з цих підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області Урсуленка Олексія Володимировича задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2019 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області про визнання права власності на транспортний причіп.

Дата складання повної постанови 29 липня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

О.В. Крилова