Справа №461/4437/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Волоско І.Р.

при секретарі Скаб В.О,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до Галицького районного суду м. Львова в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна . Зазначає, що в реєстрі обтяжень за № 9707698 номер ВП 17878143 від 08.04.2010 року за виконавчим листом №2- 107/9 виданим Галицьким районним судом м. Львова про зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 107277 грн. вартості приміщення по АДРЕСА_1 , відповідачем накладено арешт на все майно боржника. В подальшому виконавче провадження направлено до Шевченківського ВДВС ЛМУЮ у Львівській області та було закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищене за закінченням термінів зберігання, заборгованість погашена в повному обсязі, - відтак необхідно скасувати арешт на все майно боржника. Тому просить суд скасувати арешт накладений на все майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження №9707698 постанова ВП №17878143 від 08.04.2010 року, накладений відповідачем.

У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.

Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.

Позивач в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду поступила заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені про час, дату та місце слухання справи.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача, представника позивача, представника відповідача та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, які належним чином повідомлені про судове засідання. В матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 20 лютого 2009 р. у справі №2-107/09 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , позначеного у технічному паспорті літерами 1-96, 1-97, 1-98, 1-99, 1-100, площею 72,4 кв.м на першому поверсі, та приміщення, позначеного у технічному паспорті літерами LXY, яке знаходиться у підвалі, площею 34,6 кв.м, загальною площею 107,0 кв.м, укладений 10 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу КОРПАЛО Г.В. 10 жовтня 2003 року за реєстром № 6324. Визнано незаконним розпорядження Галицької районної адміністрації виконавчого комітету Львівської міської ради № 108 „Про оформлення права власності на приміщення магазину на АДРЕСА_2 " від 16 лютого 2004 року. Скасовано свідоцтво про право власності № Г-00859 на приміщення магазину від 16 лютого 2004 року, видане на ім"я ОСОБА_7 згідно з розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 108 від 16 лютого 2004 року.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року виправлено описку в рішенні Галицького районного суду м.Львова від 20 лютого 2009 р. у справі №2-107/09 та зазначено вірне позначення у технічному паспорті приміщення по АДРЕСА_1 , яке знаходиться у підвалі, площею 34,6 кв.м, загальною площею 107,0 кв.м. «LХV» замість невірного «LXY».

ОСОБА_3 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом, в якому просить суд скасувати арешт накладений на все майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження №9707698 постанова ВП №17878143 від 08.04.2010 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що такий арешт на все майно ОСОБА_1 накладено у виконавчому провадженні з виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 20 лютого 2009 р. у справі №2-107/09.

Згідно усталеної судової практики Верховного Суду України, висловленої у постанові від 15 травня 2013 року, прийнятій за наслідками розгляду справи №6-26 цс-13, предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно позовної заяви, державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту з майна ОСОБА_1 , який накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.04.2010 року в межах виконавчого провадження №17878143. Крім цього, з позовної заяви вбачається, що при зверненні позивача до відділу державної виконавчої служби, позивачу відмовлено в знятті арешту на майно тому, що матеріали виконавчого провадження не збереглись. Державний виконавець в судове засідання не з`явився, матеріали виконавчого провадження суду для огляду не представив, відтак відповідачем не спростовано вимог позивача.

Згідно з інформацією, наявною станом на 24.07.2019 року в автоматизованій системі виконавчих проваджень в АСВП, стан виконавчого провадження №17878143 зазначено «завершено», що підтверджено витягом з реєстру.

Нормою статті 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності на вище вказану квартиру набуто позивачем у спосіб визначений законом. правовий режим власності, відповідно до ст. 92 Конституції України визначається виключно законами України.

Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону.

Нормами ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Такі правові регулювання містяться і в ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Арешт на майно ОСОБА_1 , накладений в межах виконавчого провадження №17878143 з примусового виконання виконавчого листа № 2-107/9 виданого на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 20.02.2009. Виконавче провадження №17878143 завершене. Таким чином, з огляду на наведені доводи, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 351-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати накладений арешт на все майно ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстраційний номер обтяження №9707698 постанова ВП №17878143 від 08.04.2010 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

Повний текст судового рішення складений 24.07.2019 р.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Волоско І.Р.