Справа № 160/133/19
Провадження № 2/160/80/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

22 лютого 2019 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в травні 2008 року в Озютичівській сільській раді Локачинського району Волинської області вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 . Спільно проживали 5 років. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 січня 2013 року шлюб між ними розірвано.

27 лютого 2014 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання їх неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06 лютого 2014 року до досягнення ним повноліття.

Відповідач на утримання сина регулярно сплачує аліменти в розмірі 400 грн. Забогованість відсутня. Син ОСОБА_6 проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Розмір аліментів, які сплачує відповідач, є недостатнім для повного матеріального забезпечення дитини, необхідних умов її життя, виховання та розвитку. На даний час витрати на утримання сина збільшились, змінився прожитковий мінімум, підвищились ціни. Позивач не має змоги самостійно повністю забезпечити потреби дитини. Матеріальний стан ОСОБА_1 значно погіршився, вона втратила роботу, доходу не отримує, перебуває у складному матеріальному становищі. Відповідач участі у вихованні сина не приймає. Останній має змогу надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі, оскільки працездатний, займається веденням селянського господарства, від якого отримує неофіційний дохід.

Просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

08 квітня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого зазначив, що всупереч вимогам законодавства позивач не надала доказів, що стосуються додаткових витрат на дитину для її фізичного, морального, розумового та духовного розвитку. Вважає, що збільшення прожиткового мінімуму на дитину не є підставою для збільшення розміру аліментів, позаяк позивач на момент попереднього звернення до суду з заявою про стягнення з нього аліментів мала право на стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), однак остання обрала спосіб стягнення у твердій грошовій сумі. Також ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що вона втратила роботу та перебуває у скрутному матеріальному становищі, проте доказів в підтвердження викладеного не подала.

У відзиві на позов ОСОБА_2 зазначив, що на даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що у нього є сумніви щодо вірності ОСОБА_5 , коли вони перебували у зареєстрованому шлюбі, він погодився сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_8 , щоб уникнути будь-яких конфліктів з позивачем. Зазначив, що аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_8 він сплачує повністю та своєчасно.

Просить у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів відмовити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Окрім того, зазначила, що на даний час вона знаходиться у складному матеріальному становищі, ніде не працює, на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей. На даний час вона перебуває у декретній відпустці та не має змоги працевлаштуватись, позаяк у неї ІНФОРМАЦІЯ_4 2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 від другого шлюбу народився син ОСОБА_9 .

Відповідач у судове засідання 11 липня 2019 року не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 10 червня 2019 року подав до суду письмове клопотання про долучення нових доказів та розгляд справи без його участі. Крім того, зазначив, що на даний час він ніде не працює, жодних видів соціальних допомог та пенсії не отримує, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Будь-якого майна, щоб могло б приносити прибуток у нього немає.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження та з якого вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є його батьком (а.с. 5).

16 січня 2013 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.6).

Після державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 прізвище позивача змінено з " ОСОБА_11 " на " ОСОБА_12 ", що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 червня 2014 року ( а.с. 5 на звороті).

27 лютого 2014 року Локачинським районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 06 лютого 2014 року, до досягнення сином повноліття (а.с.7-8).

Відповідно до довідки Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області № 42 від 18 лютого 2019 року неповнолітній син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні (а.с.9).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На даний час сума аліментів, яку сплачує відповідач на утримання неповнолітнього сина, є незначною та не відповідає матеріальним потребам дитини, пов`язаним із забезпеченням його нормальної життєдіяльності, добровільно сплачувати аліменти у збільшеному розмірі відповідач не бажає.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2019 року становить 2118 грн.

Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів судвраховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатнихчоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімумудля працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що з моменту стягнення аліментів, а саме - 27 лютого 2014 року змінилися обставини, які мають суттєве та істотне значення, а також змінився прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років.

Так, збільшились витрати на утримання та навчання дитини, на придбання продуктів харчування, відповідного одягу та речей, а також інші потреби. Із довідки загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів с. Кисилин № 16 від 21.02.2019 р. вбачається, що ОСОБА_8 є учнем першого класу цієї школи, який харчується за власні кошти на суму 20 грн. в день, купує зошити з друкованою основою, шкільне приладдя (а.с.29).

Відповідно до характеристики Війницької сільської ради Локачинського району від 10 квітня 2019 року №81, виданій позивачу, син ОСОБА_6 завжди доглянутий, своєчасно виконує домашні завдання, з боку класного керівника претензій до виховання дитини не має (а.с.27).

Окрім того, на утриманні позивача знаходиться ще двоє малолітніх дітей, які народилися від другого шлюбу, зареєстрованого з ОСОБА_10 , що стверджуєтся копією довідки Війницької сільської ради Локачинського району № 42 від 18.02.2019 р. та копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9,45).

При визначенні розміру аліментів судом враховано також те, що з 05 березня 2013 року ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 . Від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання та виховання якого також необхідні кошти. Зазначене стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15 березня 2013 року та копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_3 від 16 вересня 2013 року (а.с.21,22). Відповідач не отримує жодних видів соціальних допомог, пенсій та не зареєстрований як безробітний, що підтверджується копією довідки Управління соціального захисту населення Любешівської РДА Волинської області № 478 від 01 квітня 2019 року, копією довідки Камінь-Каширського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області № 385 від 01.04.2019 року, копією довідки Любешівської районної філії Волинського обласного центру зайнятості № 517 від 01.04.2019 р. Крім того, із документів, долучених відповідачем до клопотання від 10 червня 2019 року, зокрема, копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек вбачається, що відомості про наявність у відповідача нерухомого майна відсутні (а.с. 35-38).

Разом з тим, відповідачем не подано до суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували його непрацездатність, неможливість працевлаштування, а також докази наявності чи відсутності у нього рухомого майна, зокрема, транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Враховуючи викладене, норми ст. ст. 182, 192 СК України, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено неможливості працевлаштуватися та сплачувати аліменти на дитину у розмірі, що просить позивач, що становить менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (станом на день розгляду справи), разом з тим, позивачем доведено, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі та не може в достатній мірі забезпечити потреби малолітнього ОСОБА_13 , позаяк 15 травня 2019 року вона народила третю дитину, яка перебуває на її утриманні, та не може працевлаштуватися на даний час, адже здійснює догляд за мололітнім ОСОБА_9 , а тому вимоги позивача про збільшення розміру аліментів та їх стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття підлягають до задоволення.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення аліментів у зміненому розмірі, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 22 лютого 2019 року, позаяк зазначена вимога стосується присудження аліментів. В даному випадку спір виник з приводу зміни (збільшення) розміру аліментів, що уже стягуються на підставі рішення суду із відповідача.

Згідно із роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 184, 192 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 27 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1015 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 768,40 грн. судового збору на р/р 6001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба