Справа пр. №2/756/1716/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (далі - ТОВ "Кредитні ініціативи"), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - ПАТ "Альфа-Банк"), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 31 липня 2012 року між ним та ПАТ "Альфа-Банк" укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням кредитної картки "new АЛЬФА-ПРЕМИУМ MC GOLD (man) гривня". 07 серпня 2012 року сторони підписали додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 75000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 28% річних, на операції зі зняття коштів - 42% річних.

За договором факторингу від 21 червня 2016 року №1, укладеним між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Кредитні ініціативи" первісний кредитор відступив відповідачеві право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 серпня 2012 року.

У зв`язку з простроченням позичальником ОСОБА_1 строків сплати кредиту ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., який 11 вересня 2017 року вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18382, яким запропонував стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року у сумі 102585,43 грн, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 102585,43 грн.

Позивач стверджував, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема відсутні докази безспірності заборгованості боржника перед кредитором; позичальником не отримано письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов`язання.

З цих підстав ОСОБА_1 просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №18382.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ТОВ "Кредитні ініціативи" відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до суду не подало, натомість надіславши пояснення на позовну заяву, в яких стверджувало, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не допущено порушень норм чинного законодавства. З цих підстав ТОВ "Кредитні ініціативи" просило суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Представник відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" в судове засідання не з`явився, відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ТОВ "Кредитні ініціативи" у своїх поясненнях просило суд розглянути справу за відсутності його представника.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. в судове засідання не з`явився, відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, відзив на позовну заяву не подав.

Представники третіх осіб Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ПАТ "Альфа-Банк" в судове засідання не з`явилися, треті особа про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання своїх представників суд не повідомили.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом установлено, що 31 липня 2012 року ОСОБА_1 та ПАТ "Альфа-Банк" укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням кредитної картки "new АЛЬФА-ПРЕМИУМ MC GOLD (man) гривня". 07 серпня 2012 року сторони підписали додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 75000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 28% річних, на операції зі зняття коштів - 42% річних. Сторони погодили, що договір складається з анкети-заяви позичальника про акцепт публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням кредитної картки "new АЛЬФА-ПРЕМИУМ MC GOLD (man) гривня", Публічної пропозиції ПАТ "Альфа-Банк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифів за ведення та обслуговування карткового рахунку, Правил користування банківською платіжною карткою

Позичальник ОСОБА_1 взяв на себе обов`язок сплачувати кредит та проценти за користування ним шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 7% від загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією у термін до 26 числа кожного місяця (а. с. 85-106).

ОСОБА_1 неналежно виконував взяті на себе за кредитним договором від 07 серпня 2012 року зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у строки, встановлені договором.

21 червня 2016 року за договором факторингу №1 ПАТ "Альфа-Банк" (клієнт) відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" (фактор) право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 серпня 2012 року (а. с. 116-132).

З огляду на прострочення позичальником ОСОБА_1 строків сплати кредиту, процентів за користування ним ТОВ "Кредитні ініціативи" 11 вересня 2017 року звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису (а. с. 84).

Цього ж дня приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №18382, яким запропонував стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року за період з 26 червня 2016 року по 07 травня 2017 року у сумі 102585,43 грн, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 102585,43 грн (а. с. 83).

Вирішуючи питання про правомірність дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. щодо вчинення ним виконавчого напису від 11 вересня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №18382, суд виходить з такого.

За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Так, згідно зі ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Ст. 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (п. п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна зробити такі висновки.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (cт. 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Верховний Суд у постанові від 18 червня 2018 року у справі №199/183/17 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №757/29988/17-ц зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Виконавчий напис не може бути вчинений нотаріусом, якщо з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - більше одного року (ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат").

При цьому строк давності вчинення виконавчого напису не можна ототожнювати зі строком позовної давності. Позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України). У разі вчинення виконавчого напису стягувач звертається не до суду, а до нотаріуса, що відповідно до ст. 18 ЦК України є самостійним (позасудовим) способом захисту порушеного права. Суд також звертає увагу, що жодною правовою нормою не передбачено можливість продовження строків вчинення нотаріусом виконавчих написів, що ще раз диференціює строк, встановлений ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", від строку позовної давності.

У виконавчому написі від 11 вересня 2017 року, вчиненому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованому в реєстрі за №18382, зазначено, що заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року, яку запропоновано стягнути з позичальника ОСОБА_1 , становить 102585,43 грн, у тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 102585,43 грн, та її нараховано за період з 26 червня 2016 року по 07 травня 2017 року.

Однак положеннями кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку. Отже, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу строку давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення (п. п. 2.3 п. 2, п. 4 договору).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором строки давності за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу (такий правовий висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 24 травня 2018 року у справі №761/28878/15-ц).

У долученому ТОВ "Кредитні ініціативи" до заяви про вчинення виконавчого напису розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 серпня 2012 року (а. с. 113) не зазначено суми щомісячних платежів та строки їх сплати, починаючи з 07 серпня 2012 року, що унеможливлювало перевірку нотаріусом чи частина грошових вимог, з метою погашення яких ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося за вчиненням виконавчого напису, виходить за межі встановленого законодавством строку давності вчинення виконавчого напису. Також у розрахунку заборгованості не наведено розрахунку процентів за користування кредитом, починаючи з дня отримання кредиту, не вказано платежів, які здійснював позичальник ОСОБА_1 на погашення кредиту.

Крім цього, очевидно, що заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року у сумі 102585,43 грн не могла бути нарахована за період з 26 червня 2016 року по 07 травня 2017 року, як це вказано у заяві про видачу виконавчого напису нотаріуса, розрахунку заборгованості за кредитом та у самому виконавчому написі нотаріуса, позаяк станом на 21 червня 2016 року уже обліковувалась заборгованість у сумі 102585,43 грн (а. с. 112). Також суд звертає увагу на те, що розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 07 серпня 2012 року, наведений ТОВ "Кредитні ініціативи" у своєму розрахунку, не співпадає з сумою заборгованості, зазначеною у виписці по особовому рахунку позичальника (а. с. 112, 114).

Однак приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., вчиняючи виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №18382, на ці обставини уваги не звернув.

За таких обставин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за №18382, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року за період з 26 червня 2016 року по 07 травня 2017 року у сумі 102585,43 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 704,80 грн.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 625, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 34, 39, 50, 87, 88 Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, Переліком документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк", про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за №18382, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2012 року за період з 26 червня 2016 року по 07 травня 2017 року у сумі 102585 (сто дві тисячі п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 43 (сорок три) копійки.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 35326253) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича (місце здійснення нотаріальної діяльності - м. Київ, провул. Музейний, 4) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст рішення виготовлено 18 червня 2019 року