Справа № 463/2481/19 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/811/1883/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Людмила Олександрівна про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, скасування рішення про державну реєстрацію прав та витребування майна із чужого володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 03 грудня 2007 року № 244-07, укладеного між ВАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 ; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 03 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В., реєстровий № 12220, укладеного 08 грудня 2017 року між ВАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 ; витребування на користь ОСОБА_3 з володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м.; скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. від 22 червня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м. за ОСОБА_4 та рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. від 25 червня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер 41787986, щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м. за ОСОБА_1

22 квітня 2019 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 23 квітня 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Людмилою Олександрівною за реєстровим № 604.

10 травня 2019 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подано клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 17 травня 2019 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про зустрічне забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Вважає ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 вартість якої становить 1043000 грн., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , останнього фактично було позбавлено прибутків, які б могли бути отримані від оренди даної квартири. Зазначає, що на підставі п.2 ч.3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення позову. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та здійснити зустрічне забезпечення позову, у вигляді внесення ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1043000 грн на депозитний рахунок суду та надати останньому строк десять днів з дня винесення ухвали про зустрічне забезпечення на внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду та зобов`язати надати документи на підтвердження надання зустрічного забезпечення. У разі не надання ОСОБА_3 доказів зустрічного забезпечення у визначений судом строк, скасувати ухвалу про забезпечення позову від 23 квітня 2019 року та скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про відмову у задоволення клопотання відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про зустрічне забезпечення позову, суд виходив з тих обставин, що судом не встановлено обов`язкових умов щодо застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки із поданих представником відповідача доказів не вбачається підстав того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що у березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором від 03 грудня 2007 року № 244-07, укладеного між ВАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 ; визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 03 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В., реєстровий № 12220, укладеного 08 грудня 2017 року між ВАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 ; витребування на користь ОСОБА_3 з володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м.; скасування рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. від 22 червня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м. за ОСОБА_4 та рішення приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. від 25 червня 2018 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу), індексний номер 41787986, щодо квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 57,6 кв.м. за ОСОБА_1

22 квітня 2019 року представником позивача ОСОБА_5 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 23 квітня 2019 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 червня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Людмилою Олександрівною за реєстровим № 604.

10 травня 2019 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотання про зустрічне забезпечення позову. Клопотання мотивував тим, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності, станом на дату звернення з клопотанням накладено арешт на все майно позивача - ОСОБА_3 та його дії можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі відшкодування збитків відповідачеві. Дані обставини вказують на наявність обов`язку суду застосувати зустрічне забезпечення позову відповідно до п.2 ч.3 ст. 154 ЦПК України. Зазначав, що накладений арешт на квартиру позбавляє відповідача можливості розпоряджатися своїм майном, організовувати та забезпечувати охорону вказаного майна, здійснювати заходи щодо проведення ремонтних робіт у квартирі. Вжите судом забезпечення позову може призвести до того, що на момент прийняття рішення, оспорювана квартира буде знаходитись у незадовільному стані. Також, існує загроза скупчення на об`єкті соціально неблагополучних суб`єктів, які своїми неправомірними діями можуть призвести до знищення нерухомого майна в цілому, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі відшкодування збитків. Оскільки згідно з договором купівлі-продажу від 25 червня 2018 року, квартира, яка являється предметом спору, придбана за 1043000,0 гривень, просить здійснити зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі, що дорівнює вартості квартири - 1043000,0 гривень на депозитний рахунок суду. Враховуючи наведене просить клопотання задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Правовий аналіз вказаної статті свідчить про те, що суд не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, а має лише право на застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Разом з тим, ч.3 ст.154 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Колегією суддів як і судом першої інстанції не встановлено обов`язкових умов щодо застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки із поданих представником відповідача доказів не вбачається підстав того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення позову, оскільки суду не було надано доказів існування обставин обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України.

Окрім цього суд першої інстанції вірно звернув увагу, що вжитий судом першої інстанції захід забезпечення позову не позбавляє можливості вживати ОСОБА_1 передбачених законом заходів щодо схоронності майна, оскільки таке спрямоване лише на заборону відчуження та зміну су`єктного складу права власності на спірне майно. Накладений арешт на майно ОСОБА_1 жодним чином не порушує його інтереси у випадку, якщо суд дійде до висновку про безпідставність заявленого позову, оскільки вправі безперешкодно володіти та користуватись вказаним майном.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає обставинам справи, постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 17 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 липня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.