Номер провадження: 22-ц/813/3784/19
Номер справи місцевого суду: 522/7154/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» в особі представника Пучкової Л.А.,

від відповідача ОСОБА_3 не зявились,

переглянувши справу №522/7154/18 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року у складі судді Бондар В.Я., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 23 квітня 2018 року до суду з вищевказаним позовом, вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено Договір №б/н від 28 травня 2014 року, за яким отримано кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань за договором, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість станом на 31 березня 2018 року в загальній сумі 47317,79 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн. (а.с.2-4).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 8 травня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.43-44).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено (а.с.50-53).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 6 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_3 заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.76-77).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав з підстав спливу строку позовної давності (а.с.78-79).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено за спливом строку позовної давності (а.с.82-86).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду (а.с.107).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 1 березня 2019 року справу призначено до розгляду (а.с.110).

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.90-93).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у неналежній оцінці доказів, у не доведеності відповідачем відсутності кредитної заборгованості, у неправильності обчислення судом перебігу позовної давності, що призвело до помилковості висновку про звернення до суду після спливу позовної давності. В апеляційній скарзі зазначено обставини, що підлягають встановленню, додано нові докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, зокрема, щодо отримання кредитних коштів, користування платіжною карткою, яка має термін дії до січня 2019 року та з якого починається перебіг позовної давності для повернення кредиту у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує відсутністю підстав для подання нових доказів щодо видачі трьох карток; виникненням у банку права вимоги з дати закінчення пільгового періоду, а не з дати закінчення терміну дії картки, так як саме з часу закінчення пільгового періоду банку стало відомо про не повернення коштів; у безпідставності вимог про стягнення неустойки у вигляді пені та штрафів, у несправедливості умов договору тощо.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про часткове задоволення вимог з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

28 травня 2014 року ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк» підписав анкету-заяву, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 6 березня 2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає Договір №б/н від 28 травня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, за яким отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту у розмірі 2000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-32).

Згідно інформації з Єдиної клієнтської бази ПАТ КБ «ПриватБанк» в ПК «Промінь» ОСОБА_3 видано 28 травня 2014 року картку «Універсальна» НОМЕР_3 строком дії 02/18, видано 1 лютого 2015 року картку НОМЕР_2 строком дії 01/19, видано 5 травня 2015 року картку НОМЕР_2 строком дії 01/19 (а.с.94, 121, 122).

Виписка по картковому рахунку ОСОБА_3 відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх платежів по картці, як дебетних, так і кредитних, де деталі операцій вказують на те, що кошти готівкою знімались в банкоматі та готівкою поповнювався картковий рахунок в терміналі, карткою розраховувались в торгівельній мережі, користувались послугами «Приват24», зокрема, поповнення готівковими коштами в терміналі мало місце 5 вересня 2015 року тощо (а.с.95-97).

Згідно розрахунку за Договором №б/н від 28 травня 2014 року заборгованість станом на 31 березня 2018 року склала 47317,79 грн., з них: 1998,17 грн. заборгованість за кредитом; 39490,20 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3100,00 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2229,42 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5).

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобовязання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Виконання зобовязання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 Договору №б/н від 28 травня 2014 року виникло кредитне зобовязання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином відповідно до умов Договору, складовою якого є Умови та правилами надання банківських послуг та Тарифи банку. Неналежне виконання ОСОБА_3 зобовязання має наслідком відповідальність.

Виникнення договірного грошового зобовязання підтверджено наданими АТ КБ «ПриватБанк» доказами та ОСОБА_3 не спростовано.

Договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Договір №б/н від 28 травня 2014 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 є договором приєднання, який укладений шляхом приєднання ОСОБА_3 до запропонованого АТ КБ «ПриватБанк» договору в цілому, умови якого встановлені АТ КБ «ПриватБанк» та містяться в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку тощо.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті (www.privatbank/ua), АТ КБ «ПриватБанк» публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг, які є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Отже, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

28 травня 2014 року ОСОБА_3 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В анкеті-заяві зазначено, що підписавши цю заяву ОСОБА_3 ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті АТ КБ «Приватбанк» (www.privatbank/ua), Тарифами банку, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування; зазначено, що ОСОБА_3 надано для ознайомлення вищевказані умови та правила у письмовому вигляді, ознайомлення засвідчено власним підписом заявника в заявці про приєднання. Згідно анкети-заяви ОСОБА_3 зобовязалась в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті (www.privatbank/ua).

Таким чином, укладений між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 Договір №б/н від 28 травня 2014 року відповідає передбаченим статтею 207 ЦК України вимогам до письмової форми правочину, так як зміст договору зафіксовано в декількох документах, як то анкеті-заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг, Умовах та правилах обслуговування по платіжним карткам, Тарифах банку тощо.

На підставі укладеного ОСОБА_3 28 травня 2014 року договору АТ КБ «ПриватБанк» відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_3 строком дії 02/18 (лютий 2018 року включно), в подальшому 1 лютого 2015 року та 5 травня 2015 року ОСОБА_3 видавались картки НОМЕР_2 та НОМЕР_2 відповідно, строк дії останньої картки 01/19 (січень 2019 року включно); факт видачі кредитної картки підтверджується даними клієнтської бази банку, де крім фото клієнта під час видачі/отримання карток зазначені й відомості про нього, про отримані ним три картки.

ОСОБА_3 укладення договору, відкриття карткового рахунку з видачею по такому з певною періодичністю трьох карток не спростовано. Посилання на неотримання карток не приймається, так як клієнтська база банку містить в тому числі й фотофіксацію видачі/отримання карток.

На підтвердження факту користування кредитними коштами надано АТ КБ «ПриватБанк» виписку по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затверджених наказом Мінюсту від 12 квітня 2012 року №578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Із виписки вбачається, що ОСОБА_3 знімались кредитні кошти, частково погашалась заборгованість (погашення відображені в графі «погашені проценти», «сальдо, на яке в цьому періоді не нараховуються проценти» та «сальдо поточне») та знову періодично знімались кошти чи користувались коштами через торговельно-сервісну мережу тощо. Користування карткою вказує на те, що ОСОБА_3 були відомі та зрозумілі умови та правила укладеного ним Договору №б/н від 28 травня 2014 року.

ОСОБА_3 не довів, що не звертався до АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою для укладення в порядку частини 1 статті 634 ЦК України договору, що не був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що не отримував кредитні кошти на платіжну картку у вигляді встановленого кредитного ліміту, що не користувався кредитними коштами тощо.

Кредит було отримано у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Правовідносини із використанням спеціальних платіжних засобів платіжних карт врегульовано Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про електронний цифровий підпис», постановою Національного банку України №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до постанови НБУ №705 документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань; виписка про рух коштів за рахунком може надаватися власникові рахунку в банку, надсилатися поштою, електронною поштою, у вигляді текстового повідомлення на мобільний телефон, через банкомат тощо.

АТ КБ «ПриватБанк» надано суду виписку про рух коштів за рахунком ОСОБА_3, що є первісним бухгалтерським документом про видачу та сплату коштів за Договором №б/н від 28 травня 2014 року, відтак, висновок суду першої інстанції щодо не надання первісних документів на підтвердження видачі кредитних коштів, сплати коштів, розміру заборгованості тощо безпідставний.

ОСОБА_3 не надано доказів належного виконання умов договору, як наслідок, не спростовано розраховану станом на 31 березня 2018 року заборгованість за кредитом та за відсотками.

ОСОБА_3 подано заяву про застосування позовної давності, судом першої інстанції відмовлено в позові за спливом позовної давності.

У визначанні правильності застосування наслідків спливу позовної давності суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею боргу або іншого обовязку; після переривання перебіг позовної давності починається заново; час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

У ОСОБА_3 з АТ КБ «ПриватБанк» договірні відносини виникли на підставі укладеного Договору №б/н від 28 травня 2014 року, кредитний ліміт встановлено 28 травня 2014 року, перше зняття готівки в банкоматі мало місце 29 травня 2014 року; останнє поповнення карткового рахунку мало місце готівкою через термінал самообслуговування 5 вересня 2015 року, що у сенсі положень статті 264 К України є дією, яка перериває перебіг позовної давності.

Платіжні картки ОСОБА_3 отримано 28 травня 2014 року, 1 лютого 2015 року, 5 травня 2015 року.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) вказано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле Month).

Правила користування платіжною карткою є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. Укладений договір визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту; за таким договором перебіг загальної позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України) (постанова Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14; постанова Верховного Суду від 6 березня 2018 року №61-88св17 у справі №2120/12694/12).

В межах строку дії Договору №б/н від 28 травня 2014 року ОСОБА_3 отримано три платіжні картки, термін дії останньої картки 01/2019 року (січень 2019 року включно), отже перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня дії картки, тобто з 31 січня 2019 року.

Позов до суду подано 23 квітня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності, відтак, підстави для відмови в задоволенні вимог в частині стягнення заборгованості станом на 31 березня 2018 року за кредитом в сумі 1998,17 грн. відсутні.

Заборгованість за процентами підлягає стягненню в межах загальної позовної давності тривалістю у три роки за період з 23 квітня 2015 року по 31 березня 2018 року в сумі 36938,67 грн., пеня підлягає стягненню в межах спеціальної позовної давності тривалістю в один рік за період з 23 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року в сумі 1200,00 грн.

Отже, висновок суду про наявність підстав для відмови в позові повністю за спливом позовної давності є помилковим. З огляду на подану ОСОБА_3 заяву про застосування позовної давності, позовні вимоги підлягають задоволенню в межах загальної позовної давності для заборгованості по кредиту та процентам та в межах спеціальної позовної давності для неустойки (пені).

Доводи ОСОБА_3 про початок перебігу позовної давності зі спливом пільгового періоду (55 діб) не приймаються, так як перебіг позовної давності для кредиту визначається зі спливом останнього дня місяця дії картки (01/2019 року); що ж до щомісячних платежів (процентів), то у застосуванні позовної давності слід виходити з того, що мало місце переривання позовної давності поповненням карткового рахунку 5 вересня 2015 року.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитом повністю (строк позовної давності до цієї вимоги не сплив), заборгованість за відсотками в межах загальної позовної давності тривалістю у три роки, з неустойки (пені) в межах спеціальної позовної давності тривалістю в один рік.

Посилання ОСОБА_3 на не відповідність Договору №б/н від 28 травня 2014 року Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливості умов договору не приймається, так як недійсність укладеного договору повністю чи в частині певних умов у даній справі не є предметом спору.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

АТ КБ «ПриватБанк» довів порушення своїх прав на своєчасне та повне повернення наданих в кредит грошових коштів, сплату процентів за користування коштами, неустойки за порушення виконання грошового зобовязання, натомість ОСОБА_3 не довів відсутність договірних відносин, належне виконання ним зобовязань, безпідставність вимог банку.

В порядку статті 141 ЦПК України на ОСОБА_3 підлягають покладенню витрати АТ КБ «ПриватБанк» на сплату судового збору за подання позовної заяви в сумі 1762,00 грн. та апеляційної скарги в сумі 2643,00 грн., всього в загальній сумі 4405,00 грн.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суд м. Одеси від 13 листопада 2018 року скасувати.

Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () за Договором №б/н від 28 травня 2014 року заборгованість станом на 31 березня 2018 року за кредитом в сумі 1998 грн. 17 коп., за процентами в сумі 36938 грн. 67 коп., пеню в сумі 1200 грн. 00 коп., в всього заборгованість в загальній сумі 40136 грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» () витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальній сумі 4405 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 липня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков