04.07.2019 Єдиний унікальний номер 205/5733/19
Єдиний унікальний номер судової справи:205/5733/2019
Номер провадження: 2-з/205/122/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі, що була порушена за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КБ «Приватбанк», Державної іпотечної установи, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондарь І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі, що була порушена за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КБ «Приватбанк», Державної іпотечної установи, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондарь І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, позивач, як заявник за вказаною заявою, із посиланням на ст. 22 Закону України «про захист прав споживачів» просить звільнити його від слати судового збору за подання до суду вказаної заяви.

Суд, дослідивши матеріали вказаної заяви, доходить висновку про наступне.

Закон України «Про захист прав споживачів» визначає поняття «послуга», закріпленого у пункту 17 частини першої статті 1, як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Вказаний спеціальний закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно пункту 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У відповідності до пункту 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією.

Зміст такої нотаріальної дії полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норма Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється і тому посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно із ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки, позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, заява про забезпечення позову підлягає поверненню, як така, що подана без додержання вимог ст.151 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі, що була порушена за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «КБ «Приватбанк», Державної іпотечної установи, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондарь І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.В. Мовчан