Справа № 466/7936/18 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/615/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Качмара Ю.Ю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною. Вказує, що частиною 2 ст. 450 ЦПК України передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Однак, суд першої інстанції, всупереч вказаній нормі, скаргу не розглянув та безпідставно залишив її без розгляду. З наведених підстав просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, просила скасувати постанову державного виконавця Качмара Ю.Ю. про закінчення виконавчого провадження №55185856 з виконання виконавчого листа, виданого 11.10.2017 року Шевченківським районним судом м.Львова у справі №466/5962/15-ц про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Залишаючи без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення скарги без розгляду, оскільки заявник не з`явився в судові засідання, призначені на 12.10.2018 року, 31.10.2018 року, 11.12.2018 року та 26.12.2018 року, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, та не надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Колегія судів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, відповідно до положень ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання по розгляду скарги ОСОБА_1 призначалися на 12.10.2018 року, 31.10.2018 року, 11.12.2018 року та 26.12.2018 року, разом з тим в матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 26.12.2018 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 грудня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Постанову складено 25.07.2019 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.