Номер провадження: 22-ц/813/3560/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, провести розрахунок заробітку інших грошових доходів, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Домусчі Л.В. 13 грудня 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

27 жовтня 2017 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, згідно з яким останній просив: постанову прокуратури Одеської області від 13 травня 2017 року №04/4-264-17вих., винесену в порядку ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», визнати нечинною та скасувати; зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме: провести розрахунок заробітку і інших грошових доходів, вказаних у позовній заяві, та які втратив ОСОБА_1 внаслідок незаконних дій, у зв`язку з його незаконним притягненням до кримінальної відповідальності як обвинуваченого, незаконним взяттям і триманням під вартою, незаконним проведенням в ході розслідування кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконним накладенням арешту на майно, та відшкодувати їх на користь позивача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2017 року провадження у справі було відкрито.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2018 року прийнято відмову ОСОБА_1 в частині вимог про визнання нечинною та скасування постанови прокуратури Одеської області від 13 травня 2017 року №04/4-264-17вих., винесеної в порядку ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та закрито провадження в цій частині позову.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року провадження у справі було закрито у зв`язку із тим, що спір не підлягє розгляду у порядку цивільного судочинства..

На вказане судове рішення була принесена апеляційна скарга ОСОБА_1 , у якій останній поставив питання про скасування ухвали суду, посилаючись на її необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що спірні правовідносини пов`язані із порушенням цивільних прав позивача і даний спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин та, відповідно, має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що постановою заступника прокурора Одеської області від 11липня 2011р. кримінальне переслідування ОСОБА_1 , 1941 р.н., в рамках кримінальної справи №830 за обвинуваченням у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст..70 (в редакції 17 травня 2001 р.), ч.2 ст.165, 172 КК України ( в редакції 1960 р.), на підставі п.2 ст.213 КПК України за недоведеністю участі у скоєні злочину - припинено, та скасовано обрану йому міру запобіжного заходу-підписку про невиїзд, а також засоби забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації.(а.с.16-22).

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси (справа №522/3284/17) від 10 квітня 2017р. було частково задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії прокуратури Одеської області та зобов`язано задовольнити вимоги, викладені у його заяві від 22 вересня 2017р. у відповідності до ст.12 закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ухвалити відповідну постанову (а.с.7).

Постановою заступника прокурора Одеської області від 13 травня 2017 р., яка винесена в порядку ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» за розглядом матеріалів наглядового провадження у кримінальній справі №830 і ухвали суду від 10 квітня 2017 р. постановлено: визнати, що діями органів попереднього слідства, прокуратури і суду під час кримінального переслідування ОСОБА_1 , шкода, пов`язана з втратою доходів, сплачених за вироком суду штрафних санкцій та сум, сплачених у зв`язку з поданням юридичної допомоги, обчислення яких законом віднесено до компетенції прокуратури Одеської області, ОСОБА_1 не спричинена, у зв`язку з чим розмір сум, які підлягають відшкодовуванню становить 0 (нуль) гривень. (а.с.9-12).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2017р. (справа 3815/5415/17) відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження про визнання нечинною і скасуванні постанови та зобов`язанні вчинити певні дії у зв`язку із тим, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного законодавства (а.с.13-14).

Згідно ч.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (надалі - Закон), підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Частина 1 стаття 2 Закону зазначає наступне: підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Статтею 11 Закону встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються): 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Стаття 12 Закону передбачає, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди, громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. Оскарження до суду не позбавляє громадянина права звернутись із скаргою до відповідного прокурора.(ч.2 ст.12).

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Одеської області про визнання нечинною та скасування постанови прокуратури Одеської області від 13 травня 2017 року №04/4-264-17вих., винесену в порядку ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме: провести розрахунок заробітку і інших грошових доходів, вказаних у позовній заяві, та які втратив ОСОБА_1 внаслідок незаконних дій, у зв`язку з його незаконним притягненням до кримінальної відповідальності як обвинуваченого, незаконним взяттям і триманням під вартою, незаконним проведенням в ході розслідування кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконним накладенням арешту на майно та відшкодувати їх на користь позивача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 липня 2018 р. закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області в частині вимог про визнання нечинною та скасування постанови прокуратури Одеської області від 13 травня 2017 року №04/4-264-17вих., винесеної в порядку ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Таким чином, на розгляді у суду залишились позовні вимоги ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про зобов`язання вчинити певні дії, а саме: проведення розрахунку заробітку і інших грошових доходів, вказаних у позовній заяві, та які втратив ОСОБА_1 внаслідок незаконних дій, у зв`язку з його незаконним притягненням до кримінальної відповідальності як обвинуваченого, незаконним взяттям і триманням під вартою, незаконним проведенням в ході розслідування кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконним накладенням арешту на майно та відшкодувати їх на користь позивача.

Дійшовши вірного висновку щодо вказаних обставин, суд першої інстанції припустився помилки, визначивши, що предметом даного позову являється не стягнення моральної чи матеріальної шкоди, а бездіяльність відповідача щодо не винесення постанови про визначення розміру відшкодування ОСОБА_1 шкоди, а саме - внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, він набув стійку втрату здоров`я і став інвалідом 2-ї групи, і він вимушено не працював, у зв`язку із чим має право на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі мінімальної заробітної плати, а тому, на думку суду, даний спір підлягає розгляду у порядку КАС УКраїни.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог у даній справі є зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а саме - провести розрахунок заробітку і інших грошових доходів, вказаних у позовній заяві, та які втратив ОСОБА_1 внаслідок незаконних дій, у зв`язку з його незаконним притягненням до кримінальної відповідальності як обвинуваченого, незаконним взяттям і триманням під вартою, незаконним проведенням в ході розслідування кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконним накладенням арешту на майно, та відшкодувати їх на користь позивача. Вказані вимоги, як стверджує позивач, пов`язані з тим фактом, що відповідач не у повній мірі виконав ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017р., якою було частково задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії прокуратури Одеської області та зобов`язано задовольнити вимоги, викладені у його заяві від 22 вересня 2017р. у відповідності до ст.12 закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ухвалити відповідну постанову.

З урахуванням викладеного колегія суддів доходить до висновку про те, що спірні правовідносини пов`язані із порушенням цивільних прав позивача та Законом прямо встановлено порядок оскарження постанови, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК України.

Згідно п.п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

При вказаних обставинах, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2018 рокупостановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із передачею питання про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2018 року- скасувати, питання про забезпечення позову передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 18.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе