Справа № 308/502/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 липня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:

в особі: головуючого-судді Деметрадзе Т.Р.,

при секретарі судового засідання Секереш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 /м АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 / АДРЕСА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП та моральної шкоди у розмірі 18859.12 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. дванадцять коп.) грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 15.06.2018 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 в м. Ужгород по вул. Капушанській, 30, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf 1.8» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний позивачу.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.07.2018 року №308/6883/18, що набула законної сили, відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього відповідне стягнення.

Різниця між страховим відшкодуванням сплаченим на відновлення пошкодженого майна позивача з боку страхової компанії - 21 516, 88 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот шістнадцять гривень 88 коп.) та фактичними збитками (вартість запчастин 16684,00 грн., ремонтні роботи 10978,00 грн., після аварійні технічні роботи 1014 грн., вартість експертизи 1200 грн., сума франшизи 500 грн.) становить 8859, 12 грн. (вісім тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 12 коп.). Вказану різницю позивач просить суд стягнути на його користь, оскільки сума страхових виплат не покрила йому суму реально завданих збитків.

В результаті ДТП, позивачу також було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в психологічних стражданнях, які він зазнав з вини відповідача під час ДТП та по теперішній час, яку він оцінює в розмірі 10 000, 00 грн. (десять тисяч гривень).

Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але відповідач має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачеві і його родині, та витрати, пов`язані з відновленням пошкодженого ТЗ та у зв`язку із зміною усталених життєвих та побутових звичок. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

З урахуванням наведеного просить стягнути з ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 8859,12 грн. та 10 000,00 грн. моральної шкоди. Також просить вирішити питання судових витрат.

Позивач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні. Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовну заяву він підтримує, просить суд такі задовільнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15.06.2018 року близько 22 год. 00 хв. відповідач - ОСОБА_2 в м. Ужгород по вул. Капушанській, 30, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Golf 1.8» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний позивачу.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 23.07.2018 року № 308/6883/18, що набула законної сили, відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього відповідне стягнення.

Відповідно до частини 4 статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином судом встановлено, що внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зазнав технічних пошкоджень.

Згідно звіту № 78 про оцінку автомобіля «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , складеного 09.07.2018 року ОСОБА_3 , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат № 665/17, виданий ФДМУ 04.07.2017 року, термін дії 3 роки), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_4 А в результаті його пошкодження при ДТП станом на 30.12.2017 року складає 29 298, 17 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті дев`яносто вісім гривень 17 коп.).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК ПРОВІДНА» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування шкоди, заподіяної автомобілю «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті його пошкодження в розмірі на загальну суму 21 516, 88 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот шістнадцять гривень 88 коп.).

Згідно рахунку від 09.07.2018 року вартість запчастин для відновлення пошкодженого в результаті вказаної ДТП складає 16 684, 00 грн., які були сплачені згідно квитанції про оплату від 10.07.2018 року.

Згідно з актом виконаних робіт від 07.08.2018 року за ремонтні роботи автомобіля позивач заплатив 10978, 00 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 16.06.2018 року на суму 504 грн. та згідно акту від 22.06.2018 року на суму 510 грн. були виконані після аварійні технічні роботи, згідно з квитанцією від 09.07.2018 року за складання експертного висновку щодо автомобіля було сплачено 1200 грн.

Таким чином, різниця між страховим відшкодуванням 21 516, 88 грн. (двадцять одна тисяча п`ятсот шістнадцять гривень 88 коп.) та фактичними збитками (вартість запчастин 16684,00 грн., ремонтні роботи 10978,00 грн., після аварійні технічні роботи 1014 грн., вартість експертизи 1200 грн., сума франшизи 500 грн.) становить 8859, 12 грн. (вісім тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 12 коп.).

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 цього Кодексу, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 Цивільного кодексу України.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в статті 1166 Цивільного кодексу України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166 , 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 8859,12 грн.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення моральної шкоди, то суд враховує наступне.

Як визначено частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначає позивач в позові в наслідок ДТП, яке мало місце 15.06.2018 року, розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, витрати пов`язані з відновленням пошкодженого ТЗ та у зв`язку із зміною усталених життєвих та побутових звичок призвели до душевних страждань позивача та його родини. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (проведення правових заходів), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, які і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.

Враховуючи глибину спричинених позивачу моральних страждань, а також, виходячи із загальних засад розумності та справедливості, із врахуванням того, що права порушено внаслідок пошкодження майна, що призвело до душевних страждань позивача та зміни усталених життєвих та побутових звичок його сім`ї, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 8 000,00 грн.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи те, відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б спростували заявлені позовні вимоги, при цьому обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України сплачений судовий збір стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.23, 396, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП та моральної шкоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 , кошти в розмірі - 8 000 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.) компенсації моральної шкоди та матеріальної шкоди в сумі 8859,12 грн. (вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять грн. дванадцять коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 а сплачений судовий збір в розмірі - 2689,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн - НОМЕР_5 адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.Р. Деметрадзе