КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/281/19 Головуючий у суді І інстанції Трусова Т.О.
Провадження № 22-ц/824/8548/2019 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів : Олійника В.І., Приходька К.П.,

за участю секретаря судового засідання - Черниш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року у справі за клопотанням ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення непред`явленого позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Петришин Василь Михайлович, про визнання договорів недійсними,

в с т а н о в и в:

У квітні 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Карапетян А.Р. звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор філії КП Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришин В.М., про визнання недійсними договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, застосування наслідків їх недійсності та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі ухвали Дарницького районного суду м Києва від 14 січня 2019 року за заявою ОСОБА_1 було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (будинку) 000, загальна площа 231,4 кв. м, житлова площа 133,60 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (зем.діл. 36) 000, загальна площа 0,0533 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ). Також застосовано зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Києві грошові кошти у розмірі 887 421 грн у десятиденний строк з дня постановлення ухвали. Оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують виконання ОСОБА_1 зустрічного забезпечення у встановлений судом строк, заявник вважає, що у зв`язку з цим, відповідно до вимог частини десятої статті 154 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення має бути скасована.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року про накладення арешту на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 231,4 кв. м, житлова площа 133,60 кв. м, та на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 0,0533 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , та про застосування зустрічного забезпечення шляхомзобов`язанням ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Києві грошові кошти у розмірі 887 421 грн скасовано.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням в частині скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову та застосування зустрічного забезпечення, 10 травня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Пісний А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначено, що у встановлений процесуальним законом строк ОСОБА_1 вчинив всі дії, необхідні для усунення підстав для скасування ухвали про забезпечення позову, а саме пред`явив позов та подав апеляційну скаргу на ухвалу суду від 14 січня 2019 року в частині застосування зустрічного забезпечення, однак незважаючи на це, суд постановив оскаржувану ухвалу, якою скасував вжиті заходи забезпечення позову. ЦПК України не врегульоване питання чи вносяться на депозит суду грошові кошти у разі оскарження зустрічного забезпечення та чи відтерміновується строк такого внесення у випадку апеляційного оскарження ухвали про зустрічне забезпечення. Виходячи з юридичної конструкції зазначених статей, можна дійти до висновку, що ухвала про зустрічне забезпечення хоча і набирає законної сили негайно після її проголошення відповідно до вимог статті 261 ЦПК України, однак у разі оскарження позивачем розміру грошових коштів, які визначені судом і підлягають внесенню ним на депозитний рахунок суду, така ухвала підлягає виконанню після розгляду справи судом апеляційної інстанції. Крім того, в порушення частини шостої статті 154 ЦПК України суд не направив позивачу копію ухвали про зустрічне забезпечення наступного дня після її постановлення, чим позбавив позивача можливості виконати вимоги оскаржуваної ухвали.

Відзиви інших учасників справи на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 08 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор філії КП Київської обласної ради «Готово» м. Києва Петришин В.М., про визнання недійсними договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним та іпотечним договорами, застосування наслідків їх недійсності та скасування державної реєстрації.

В обґрунтування заяви зазначив, що на підставі оспорюваних правочинів право власності на предмет іпотеки, який ОСОБА_1 передав банку в забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, перейшло до ОСОБА_2 , представниками якої вчиняються дії щодо самовільного заволодіння цим майном, у зв`язку з чим існує ризик відчуження нерухомого майнана користь третіх осіб або передачі в нову іпотеку, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про задоволення позовних вимог.

У зв`язку з наведеним, заявник просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на садовий будинок, загальною площею 231,4 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0533 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити будь-яким особам вчиняти дії щодо реконструкції, зміни технічного стану садового будинку, вселення в будинок та користування ним.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про зустрічне забезпечення, в якій, посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем зазначеного вище майна, а реєстрація права власності іпотекодержателя на нерухоме майно здійснена на законних підставах у відповідності до вимог чинного законодавства, просила зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити відшкодування збитків, які можуть бути спричиненні їй забезпеченням позову у розмірі вартості садового будинку та земельної ділянки в сумі 2 282 921,89 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м Києва від 14 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Накладено арешт на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 231,4 кв. м, житлова площа 133,60 кв. м). Накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, загальна площа 0,0533 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ).

Застосовано зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Києві грошові кошти у розмірі 887 421 грн у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Роз`яснено, що у разі ненадання суду протягом визначеного строку документів, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, суд скасує ухвалу про забезпечення позову.

Скасовуючи ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно та застосування зустрічного забезпечення про зобов`язання заявника внести на депозитний рахунок визначеної суми грошових коштів, суд першої інстанції вказав, що незважаючи на оскарження позивачем указаної ухвали в частині зустрічного забезпечення, невнесення ним на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Києві визначеної ухвалою грошової суми є підставою для скасування ухвали про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Однак із таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Частини перша та друга статті 154 ЦПК України передбачають, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Відповідно до загального правила, встановленого частиною третьою статті 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 272 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи,порушені питання про забезпечення та зустрічне забезпечення позову розглядалися судом без повідомлення та участі учасників справи, копія ухвали заявнику не направлялася, він отримав її безпосередньо в приміщенні суду лише 27 лютого 2019 року, тобто через 32 дні.

Крім того, згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Дарницького районного суду м Києва від 14 січня 2019 року була надіслана судом першої інстанції до реєстру лише 25 квітня 2019 року, зареєстрована в ньому 26 квітня 2019 року та оприлюднена 2 травня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений можливості у встановлений десятиденний строквчинити дії щодо виконання обов`язку зустрічного забезпечення, покладеного на нього відповідним судовим рішенням, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Разом з тим, після отримання копії ухваливід 14 січня 2019 року, а саме 27 лютого 2019 року, представник заявника - адвокат Половинко М.А. 14 березня 2019 року подала апеляційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду м Києва від 14 січня 2019 року в частині застосування зустрічного забезпечення позову.

У частині десятій, одинадцятій статті 154 ЦПК України встановлено, що якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Із системного аналізу норм глави 10 розділу I ЦПК України вбачається, що законодавцем крім поняття «забезпечення позову» було введено нове поняття «зустрічне забезпечення», які не є тотожними.

Визначено, що ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, тобто законодавець зробив виняток щодо такої ухвали в контексті загальних норм щодо набуття законної сили судовим рішенням, в тому числі ухвали.

Щодо ухвали про зустрічне забезпечення, то такого винятку прямо, законодавчо не встановлено.

Чинним ЦПК України не врегульовано питання чи вносяться на депозит суду грошові кошти на виконання зустрічного забезпечення та чи відтерміновується строк такого внесення коштів у випадку апеляційного оскарження ухвали про зустрічне забезпечення. Проте, виходячи з юридичної конструкції зазначених статей, колегія суддів вважає, що ухвала про зустрічне забезпечення, хоча і набирає законної сили негайно після її проголошення, відповідно до вимог статті 261 ЦПК України, однак у разі оскарження позивачем розміру грошових коштів зустрічного забезпечення, які визначені судом і підлягають внесенню ним на депозитний рахунок суду, то така ухвала підлягає виконанню після розгляду справи (апеляційної скарги) судом апеляційної інстанції.

Одним з головних елементів принципу верховенства права, закріпленого в частині першій статті 8 Основного Закону України, є юридична визначеність. Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року №5-рп/2005 наголошував на важливості вимоги визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4. пункту 5 мотивувальної частини).

Європейська Комісія «За демократію через право» (Венеційська Комісія) у доповіді «Верховенство права», схваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25-26 березня 2011 року, зазначила, що одним із неодмінних елементів верховенства права є юридична визначеність (пункт 41); юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункт 46).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Санді Таймс проти Сполученого Королівства № 1» (The Sunday Times v. the United Kingdom №1) від 26 квітня 1979 року зазначив, що норма не може розглядатися як «право», якщо її не сформульовано достатньо чітко, що дає змогу громадянинові регулювати свою поведінку (пункт 49).

У межах даного апеляційного провадження постановою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року - без змін.

За таких обставин оскаржувана ухваласуду першої інстанції про скасування забезпечення позову та зустрічного забезпечення з підстав невиконання ОСОБА_1 ухвали суду в частині застосування зустрічного забезпечення не відповідає матеріалам справи та вимогам статтей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена передчасно та з порушенням норм процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК підлягає скасуванню.

За правилом частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно пункту 2 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до вимог статтей 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не вирішувався.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 24 квітня 2019 року в частині скасування ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 14 січня 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову та застосування зустрічного забезпечення скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: В.І. Олійник

К.П. Приходько