Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі: Томіленко В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини,

в с т а н о в и в :

19 липня 2019 року представник заявника ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статі - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Донецьк, Донецької обл., матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батьком є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк у ОСОБА_1 народилася дочка ОСОБА_4 , про що медичним закладом ЦМКЛ № 6 м. Донецька було видано медичне свідоцтво про народження.

Проте, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану виявилось неможливим, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У зв`язку з цим Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану на звернення представника заявника було відмовлено у державній реєстрації народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, встановлення факту народження ОСОБА_4 необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини установленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У провадження головуючого судді справа передана 23 липня 2019 року та відкрито провадження у справі із залученням в якості заінтересованої особи батька дитини - ОСОБА_2 . Розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження на підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. А відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 07 червня 2013 року, ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2 , про що 07.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис № 111.

За даними лікарського свідоцтва про народження № 365, виданого 05 червня 2019 року ЦМКЛ № 6 м. Донецька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 о 03 год. 30 хв. народила дівчинку, вагою 3780,00 грамів.

18 липня 2019 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві за зверненням представника ОСОБА_3 було відмовлено у реєстрації народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред`явлено документ який видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, зрізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року(згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року місто Донецьк входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження.

Документ, що підтверджує факт народження дитини заявника - медичне свідоцтво про народження № 365, видане 05 червня 2019 року ЦМКЛ № 6 м. Донецька, тобто закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, а тому він є недійсним і не створює правових наслідків відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Частиною 1 ст. 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно із ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію народження своєї дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

Ураховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 78-81, 258-259, 265, 268, 293-294, 315, 317, 352-355 ЦПК України, ч. 1 ст. 126, 144 СК України, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 , про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_4 , жіночої статі, дата народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження дитини - м. Донецьк, Донецька обл., Україна, мати дитини - громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Сніжне, Донецької обл., батько дитини - громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Донецьк, Донецької обл.

Рішення суду про встановлення факту народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає реєстрації у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві та не замінює собою документу, що видається цим органом, а являється підставою для одержання свідоцтва про народження ОСОБА_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя О.О. Астахова