ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/139/19 Головуючий суддя І інстанції Шарко О.П.
Провадження № 22-ц/818/2630/19 Суддя доповідач Яцина В. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

судді-доповідача Яцини В.Б.

суддів колегії Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року, ухвалене в складі головуючого судді Шарка О.П., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської медичної академії післядипломної освіти, ОСОБА_2 про зобов`язання надання наказу про звільнення у зв`язку з реорганізацією кафедри та незгодою щодо переміщення на іншу кафедру й оплату за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 11 січня 2019 року звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської медичної академії післядипломної освіти, ОСОБА_2 про визнання незаконним відмову у виданні наказу про його звільнення з посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО у зв`язку з реорганізацією кафедри та незгодою позивача на переміщення на кафедру ортопедичної стоматології 1 ХМАПО; зобов`язання надати наказ про звільнення позивача з посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО у зв`язку з реорганізації цієї кафедри та незгодою позивача на переміщення на кафедру ортопедичної стоматології 1 ХМАПО й оплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 28 вересня 2018 року.

Позовна заява мотивована тим, що він перебуває в трудових відносинах з ХМАПО за 2-ма контрактами: про виконання функцій директора (в статусі декана факультету) навчально- наукового інституту стоматології ХМАПО (в статусі факультету) та за внутрішнім сумісництвом професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО. Тобто ХМАПО є роботодавцем позивача, який, на його думку, порушив його права. 18 квітня 2016 року, ОСОБА_1 , наказом № 181-з був призначений, приступив до роботи і працював директором навчально-наукового інституту стоматології Харківської медичної академії післядипломної освіти.

Він 13.11.2017 звернувся до НАЗК з інформацією про конфлікт інтересів на стоматологічних кафедрах ХМАПО і надавав допомогу НАЗК у запобіганні і протидії корупції, тобто виступив в ролі викривача. Після його звернення до НАЗК почався тиск з боку ректора ХМАПО ОСОБА_2 , який 30 листопада 2017 року, ввівши в оману членів Вченої ради, видав наказ № 478-з від 30.11.2017 «Про ліквідацію ННІС ХМАПО», який очолював позивач. 16 квітня 2018 року наказом по ХМАПО № 60-К був звільнений з посади директора. 24.05.2018 позивач звернувся до Фрунзенського районного суду міста Харкова з позовом про поновлення на роботі й оплату вимушеного прогулу, який розглядається в іншій справі № 645/2856/18, головуючий суддя Мартинова О.М.

Наказом № 172-з від 25.04.2018 «Про реорганізацію кафедри» реорганізував кафедру ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих, на якій позивач працював сумісником. Були створені кафедра ортопедичної стоматології 1 і кафедра ортопедичної стоматології 2. Позивача з цим наказом ознайомили 11.06.2018 на підставі розпорядження №26 від 08.06.2018. Склад кафедри ортопедичної стоматології 1 і кафедри ортопедичної стоматології 2 визначені наказом № 108-К від 27.06.2018 на підставі особистих заяв науково-педагогічних працівників кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих, про що позивачу стало відомо з листа № 01-10/1476 від 24.09.2018.

З листа № 01-10/1343 від 04.09.2018 стало відомо, що 0,5 ставки посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих, яку він займав за сумісництвом, на його думку навмисно, було без його згоди визначено штатним розписом на кафедрі ортопедичної стоматології 1 на базі КЗОЗ «Харківська обласна стоматологічна поліклініка».

При переведенні співробітників на кафедру ортопедичної стоматології 1 кафедру ортопедичної стоматології 2 врахували бажання та заяви всіх співробітників кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих, крім бажання та заяви позивача.

Наказом № 129-К від 13.08.2018 його було переведено з 13.08.2018 на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології 1, під час його знаходження у щорічній відпустці з 01.08.2018 по 26.09.2018. Крім того, з 28.07.2018 по 22.08.2018 він виїжджав за кордон. З наказом № 129-К від 13.08.2018 позивач був ознайомлений тільки 28.09.2018.

З наказом № 129-К від 13.08.2018 про його переміщення на кафедру ортопедичної стоматології 1 він був не згоден, отже його трудові взаємовідносини з ХМАПО були припинені.

Доводи на підставі яких він не був згоден зі своїм переміщенням на кафедру ортопедичної стоматології 1 наступні: у нього діючий контракт професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО на строк з 18.04.2018 до 30.06.2021, він був обраний на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих Вченої радої ХМАПО 15.04.2016 п. 3.4. цього контракту ХМАПО зобов`язується забезпечити йому створення необхідних умов для нормальної високопродуктивної роботи та чітко визначила й робоче місце (базу) за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268; п. 4.4. контракту професора чітко сказано, що умови цього контракту можуть бути змінені тільки за угодою обох сторін у письмовій формі; ніякої заяви про своє переміщення на кафедру ортопедичної стоматології 1 він не писав.

На сайті ХМАПО 02.08.2018 була розміщена об`ява про конкурс на заміщення вакантних посад у ХМАПО. Однак отримав відповідь 01-10 / 1326 від 31.08.2018 про те, що його не допускають до конкурсу, що на думку позивача порушує діюче законодавство.

Позивач неодноразово звертався до ректора ХМАПО ОСОБА_2 та просив надати належним чином завірену копію наказу про його звільнення з посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО у зв`язку з реорганізацією цієї кафедри та його незгодою щодо його переміщення на кафедру ортопедичної стоматології 1 ХМАПО, на що він отримав відмову.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення незаконне, необґрунтоване, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказав, що суд порушив ст. 43 Конституції України, ст. 21 і ст. 31 КЗпП України, згідно до яких будь-яка зміна трудової функції працівника, робочого місця, які виходять за рамки трудового договору - контракту, можлива лише за згодою працівника. Отже, вимагаючи від працівника виконання роботи з підпорядкуванням правилам внутрішнього трудового розпорядку, власник не має права вийти за межі трудового договору - контракту. І право власника переміщати працівників обмежена умовами трудового договору: в рамках трудового договору переміщення можливо, за його ж межами воно буде протизаконним. При ознайомленні з наказом № 129-3 від 13.08.2018 позивач чітко висловив свою незгоду з переміщенням на кафедру ортопедичної стоматології 1.

Також суд не врахував доводи позивача, на підставі яких я не був згоден зі своїм переміщенням на кафедру ортопедичної стоматології 1: наказ № 129-К стосовно його переміщення з 13.08.2018 на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології 1 був виданий коли позивач знаходився у щорічній відпустці, а саме з 01.08.2018 по 26.09.2018; з наказом № 129-К від 13.08.2018 був ознайомлені тільки 28.09.2018; у нього діючий контракт професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО на строк з 18.04.2018 до 30.06.2021; він був обраний на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих Вченої радої ХМАПО 15.04.2016; п. 3.4. цього контракту ХМАПО передбачає обов`язок забезпечити йому створення необхідних умов для нормальної високопродуктивної роботи та чітко визначила його робоче місце (базу) за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 268; наказом № 129-К від 13.08.2018 його перемістили на кафедру ортопедичної стоматології 1, яка, нібито, розташована у КЗОЗ «Обласна стоматологічна поліклініка» за адресою: м. Харків, вул. Тринклера, 6; у п. 4.4. контракту професора чітко сказано, що умови цього контракту можуть бути змінені тільки за угодою обох сторін у письмовій формі; ніякої заяви про своє переміщення на кафедру ортопедичної стоматології 1 ХМАПО він не писав; всі співробітники кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих були ознайомлені з наказом № 172-3 от 25.04.2018 «О реорганізації кафедри» 27.04.2018, але його з цим наказом ознайомили тільки 11.06.2018; склад кафедри ортопедичної стоматології 1 и кафедри ортопедичної стоматології мають нерівномірний розподіл штату створених нових кафедр, що підтверджує примусове переміщення позивача на кафедру ортопедичної стоматології 1. Основне місце розташування кафедри ортопедичної стоматології 2; м. Харків, Салтівське шосе, 268;

При переводі співробітників кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих на кафедру ортопедичної стоматології 1 и кафедру ортопедичної стоматології 2 врахували бажання та заяви всіх співробітників кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих, крім бажання та заяви позивача; листом № Д-636/02.04/12,-14/9258 від 03.08.2018 (додаток 48 до позовної заяви від 11.01.2019) ГУ Держпраці у Харківській області підтвердила ці порушення КЗпП України ректором ХМАПО ОСОБА_2 .

Рішенням, прийнятим на засіданні НАЗК від 02.11.2018 внесено приписи ректору ХМАПО ОСОБА_2 і в.о. міністра охорони здоров`я України У. Супрун щодо порушень в діяльності ректора ХМАПО частин третьої і четвертої ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції».

Антикорупційне законодавство України гарантує захист в сфері трудових прав, тому що до особи, яка здійснила повідомлення про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» або члена його сім`ї, в зв`язку із здійсненням такого повідомлення не можуть бути застосовані наступні заходи: звільнення або примус до звільнення; притягнення до дисциплінарної відповідальності; інші негативні заходи (переклад, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати) (абзац перший частини третьої статті 53 Закону України «Про запобігання корупції»). У той же час, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу в зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Частина перша статті 235 Кодексу законів про працю України). Жоден із доводів позивача не був урахований судом. Суд належним чином не обґрунтував мотивів не застосування норм права, на які посилався позивач. Судом не було виявлено відношення до даного факту співвідповідача, тобто ректора ХМАПО ОСОБА_2 , що є грубим порушенням цивільного процесуального законодавства.

У письмовому відзиві Харківська медична академія післядипломної освіти просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року залишити без змін.

В обґрунтуванням відзиву зазначено, що ОСОБА_1 перебуває й досі у трудових відносинах, оскільки на підставі наказу № 3-к від 11.01.2016 ОСОБА_1 , прийнято за сумісництвом професором кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих з 11.01.2016 на 0,5 ставки за рахунок спецфонду, до конкурсу. Наказом №53-к від 18.04.2016 ОСОБА_1 , обрано за конкурсом на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих на підставі Рішення Вченої ради ХМАПО від 15.04.2016, протокол №4. Контракт з ОСОБА_1 укладено з 18.04.2016 по 30.06.2021. Наказом № 62-К від 04.05.2016 установлено строк контракту з 18.04.2016 по 30.06.2021. Наказом № 172-з від 25.04.2018 реорганізовано кафедру ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих шляхом створення кафедри ортопедичної стоматології №1 та кафедри ортопедичної стоматології №2. Наказом №129-к від 13.08.2018 з 13.08.2018 ОСОБА_1 переміщено з посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології №1.

Станом на теперішній час контракт укладений між ХМАПО та ОСОБА_1 не розірвано та не припинено. У своєму позові ОСОБА_3 визнає, що з його боку з 28.09.2018 по теперішній час має місце прогул, який він намагається представити суду як вимушений. Переміщення позивача в межах ХМАПО в інший структурний підрозділ відбулось у тій самій місцевості в межах м. Харкова. Позивач має ті ж самі посадові обов`язки які були до реорганізації.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, без повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає у повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги позивача не знайшли свого повного підтвердження, є необґрунтованими, та не доведеними.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення штату працівників.

Звільнення з цієї підстави допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (частина друга статті 40 КЗпП України).

Згідно зі статтею 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У пункті 19 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Статтею 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України може бути проведене лише за попередньою згодою первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Відповідно до частини другої статті 43 КЗпП України у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Суд, розглядаючи трудовий спір, має з`ясувати, чи містить рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору правове обґрунтування такої відмови, і не вправі давати оцінку обґрунтованості самого рішення. І лише у разі відсутності в рішенні обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Згідно з частиною третьою статті 252 КЗпП України звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 прийнято за сумісництвом професором кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих з 11.01.2016 на 0,5 ставки за рахунок спецфонду, до конкурсу (наказ №3-к від 11.01.2016).

ОСОБА_1 обрано за конкурсом на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих на підставі Рішення Вченої ради ХМАПО від 15.04.2016, протокол №4. (наказ 53-к від 18.04.2016)

Контракт з ОСОБА_1 укладено з 18.04.2016 по 30.06.2021, наказом №62-К від 04.05.2016 установлено строк контракту з 18.04.2016 по 30.06.2021.

Наказом №172-з від 25.04.2018 («Про реорганізацію кафедри»), реорганізовано кафедру ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих шляхом створення кафедри ортопедичної стоматології №1 та кафедри ортопедичної стоматології №2.

Наказом №129-к від 13.08.2018 з 13.08.2018 ОСОБА_1 переміщено з посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих на посаду професора кафедри ортопедичної стоматології №1.

ОСОБА_1 з наказом був ознайомлений 28.09.2018, оскільки в період з 01.08.2018 по 26.09.2018 знаходився у щорічній відпустці (наказ №30В від 14.06.2018 року).

Відповідно до ст. п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 32 Кодексу законів про працю України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до абзацу 2 ст.32 КЗпП не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

Як встановлено у ході судового розгляду переведення позивача ОСОБА_1 здійснено у межах його спеціальності, кваліфікації та посади. Зміни істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад, тощо не відбувалось.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 на робочому місці, розпорядженням ректора ХМАПО ОСОБА_2 №32 від 03.10.2018 створено комісію для перевірки фактів відсутності на робочому місці ОСОБА_1 , після проведеної перевірки рекомендовано адміністрації ХМАПО розглянути питання щодо розірвання трудового договору з професором кафедри ортопедичної стоматології №1 ОСОБА_1 згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (прогул). Направлено подання до профспілкового комітету щодо надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 за ініціативою адміністрації згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (прогул).

Як вбачається з повідомлення №01-10/1729 від 26.10.2019 Голови ППО ХМАПО, ОСОБА_4 на ім`я ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2., профспілковий комітет, розглянувши подання щодо надання згоди на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 за ініціативою адміністрації ХМАПО згідно п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП (прогул), вирішив відмовити адміністрації академії у наданні згоди на розірвання трудового договору, оскільки адміністрацією зібрано значну кількість документів, які підтверджують факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, але не підтверджують сам факт прогулу ОСОБА_1 .

Таким чином, як встановлено у ході судового розгляду, та у письмовому відзиві відповідача зазначено, що станом на 11.02.2019 (а.с.136-138 т.1) на час розгляду справи трудові відносини між Харківською медичною академією післядипломної освіти та ОСОБА_1 не розірвано, у зв`язку з чим надати наказ про звільнення останнього з посади професора кафедри ортопедичної стоматології та ортодонтії дорослих ХМАПО не є можливим.

Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Встановивши, що позивач, не оспорював перебування сторін у трудових відносинах, не надав належних та допустимих доказів на підтвердження його звільнення суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позову.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-392 ЦПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.