ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 523/12570/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/4432/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря-Маслова Р.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 30 січня 2019 року у складі судді Сувертак І.В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом ОСОБА_1 , третя особа: страхова компанія АТ «СК «АХА Страхування», про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі-ДТП).

Зазначала, що 19 грудня 2016 року о 15 год. 45 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Ак. Сахарова в м.Одесі, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки «HYUNDAI ACCENT» д/н НОМЕР_1 , у порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого допустив зіткнення з керованим нею автомобілем NISSAN TIIDA, р/н НОМЕР_2 , який належить їй на праві власності.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУПАП.

В результаті ДТП її автомобіль отримав механічні пошкодження.

Розмір вартості відновлювального ремонту та матеріальної шкоди автомобіля NISSAN TIIDA, згідно висновку експерта від 31 травня 2017 року становив 48 709,87 грн., в тому числі 20 % ПДВ за складові-5 167, 67 грн.

За проведення експертизи нею було сплачено 1500 грн.

Страхова компанія ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» (страховик ОСОБА_1 ) виплатила їй страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 18 756,09 грн.

Посилаючись на те, що завдана майнова шкода в повному обсязі відшкодована не була, позивачка просила стягнути з відповідача 36 621,45 грн. та судові витрати у розмірі 6 640 грн.(т.1а.с.2-3,85-86).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2018 року до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучена страхова компанія ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» (т.1а.с.155).

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 05 квітня 2018 року у справі призначена судова транспортно-товарознавча експертиза (т.1а.с.176-177).

Згідно її висновку від 06 вересня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу NISSAN TIIDA, р/н НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, яка сталася 19 грудня 2016 року, становить 44 793,68 грн.(т.1а.с.195-204).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30 січня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 29 953,78 грн. та судовий збір у розмірі 724,02 грн. (т.1а.с.250-254).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у позові ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачці підлягає відшкодуванню вартість матеріальних збитків (реальні збитки), що згідно звіту №35/17 від 31 травня 2017 року складають 35 780,36 грн., а не вартість відновлювального ремонту; судом не враховано, що страхові компанії: ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» та АТ «СК «АХА Страхування» виплатили позивачці страхове відшкодування по 18756,00 грн. кожна, що перевищує реальні збитки та є підставою для відмови в позові (т.2а.с.6-11).

Відзив адвоката позивачки ОСОБА_3 мотивований тим, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Крім того, ОСОБА_2 не отримувала страхове відшкодування від свого страховика АТ «СК АХА Страхування», а тому має законне право на відшкодування збитків з винної особи.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка отримала шкоду, на власний розсуд обирає спосіб здійснення захисту свого права шляхом звернення вимоги до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.1194 ЦК України підстав.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Стаття 1194 ЦК України передбачає, що на особу, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, відповідальність за завдану потерпілому шкоду може бути покладена в разі, коли розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19 січня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні ДТП, яка сталася 19 грудня 2016 року, та в результаті якої автомобіль ОСОБА_2 NISSAN TIIDA, р/н НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження ( т.1 а.с.4).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ СК «Юнівес» згідно страхового полісу №АЕ/7399506 від 27 грудня 2015 року.

Страховий поліс №АЕ/7399506 від 27 грудня 2012 року встановлює ліміт відповідальності страховика в розмірі 50 000 грн.

ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 18 756,09 грн., відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, що завдана власнику автомобіля NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за №130417-7 від 13 квітня 2017 року. (а.с.93-119).

Згідно звіту №35/17 від 31 травня 2017 року, проведеного позивачкою самостійно, вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 35 780,36 грн., вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 48 709,87 грн. (т. 1а.с.11-23).

Згідно висновку № 18-2969 від 06 вересня 2018 року судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу, проведеною за ухвалою суду, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу автомобілю NISSAN TIIDA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 44 793,68 грн. (т. 1 а.с.195-202).

Оскільки, позивачка понесла матеріальні збитки на відновлення пошкодженого з вини відповідача автомобіля, то суд прийшов до правильного висновку про стягнення з винної особи різниці між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою страховою сумою.

Доводи апеляційної скарги про те, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню на користь потерпілої особи в результаті ДТП є сума матеріального збитку, а не сума відновлювального ремонту пошкодженого автотранспорту, є безпідставними.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст.1192 ЦК України).

Згідно з положенням ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, та/або майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну потерпілої особи.

Встановлено, що ОСОБА_2 було отримано неповну суму відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП.

Звітом №35/17 від 31 травня 2017 року підтверджено матеріальні витрати потерпілої особи в результаті ДТП, завданої автомобілю NISSAN TIIDA, р/н НОМЕР_2 (т.1а.с.11-23).

Виходячи з наведеного, ОСОБА_1 повинен відшкодувати власнику пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_2 різницю невідшкодованої шкоди, яка була завдана внаслідок ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 отримала страхове відшкодування двічі, в тому числі й від страхової компанії АТ «СК «АХА Страхування» у розмірі 18756,09 грн. є безпідставними.

Матеріалами справи підтверджено отримання ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 18 756,09 грн. лише від ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес».

Доказів звернення ОСОБА_2 до страхової компанії АТ «СК «АХА Страхування» та отримання страхового відшкодування від цієї страхової компанії матеріали справи не містять. Позивачка заперечує своє звернення та отримання страхового відшкодування від вказаної страхової компанії, а відповідачем таких доказів не надано.

Сам по собі факт помилкового зазначення ОСОБА_2 у позовній заяві про те, що АТ «СК «АХА Страхування» виплатило їй страхове відшкодування у розмірі 18 756,09 грн. (замість правильного страховика - ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес»), та відтворення цієї помилки в описовій частині рішення суду першої інстанції, на правильність висновку суду про стягнення відшкодування з ОСОБА_1 не впливає.

Інші доводи апеляційної скарги цей висновок також не спростовує.

Оскільки судом першої інстанції рішення постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, то колегія суддів не вбачає підстав для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 липня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков