Справа № 182/9812/18
Провадження № 2/0182/855/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.07.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

за участю представника позивача Підорви ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне.

Вона є власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.03.1988 року. У вказаному будинку зареєстрований відповідач по справі - її племінник ОСОБА_2 , який в будинку не проживає з моменту реєстрації і ніколи не проживав. Його речей в її будинку також немає, участі в оплаті житлово комунальних послуг він не приймає. Вона проживає в будинку з дочкою, оскільки потребує постійного стороннього догляду. В цьому році значно зросли комунальні платежі і вона вирішила оформити субсидію. Але через реєстрацію відповідача в її будинку це виявилось неможливим. Добровільно вирішити питання з відповідачем не може. За таких обставин звернулась до суду.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що мирно з відповідачем вони домовитись не можуть. А в них з мамою великі борги за газ. Крім того, вона теж хворіє і можливо їм з мамою прийдеться виїжджати до сестри і продавати будинок. Однак, реєстрація відповідача завадить їм і в цьому.

Відповідач в судовому засіданні факт непроживання ним в спірному будинку підтвердив і суду пояснив, що ніколи не проживав в будинку позивачки. Завжди проживав і продовжує проживати в будинку АДРЕСА_2 . Тітка примусила його виписатись з будинку, де він проживає і прописала в будинку АДРЕСА_1 , хоча він там ніколи не жив. Йому ніде прописуватись, тому він проти позову. В судових дебатах позов визнав.

Вислухавши позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2.4.7.11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності прав приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Згідно із ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71. 72, 116. 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення: про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних реєстраційному органу.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка є власницею будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.03.1988 року (а.с.8). У вказаному будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.18), який в будинку ніколи не проживав і не проживає (а.с.9). Його речей в будинку позивачки також немає, участі в оплаті житлово комунальних послуг відповідач не приймає. Позивачка проживає в будинку з дочкою, оскільки потребує постійного стороннього догляду. В цьому році значно зросли комунальні платежі і вона вирішила оформити субсидію. Але через реєстрацію відповідача в її будинку це виявилось неможливим.

Дані обставини в судовому засіданні підтвердили й свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що знає і позивачку, і відповідача. Знає, що ОСОБА_6 проживає в будинку по АДРЕСА_3 він ніколи не проживав.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що з позивачкою дружить вже 35 років. ОСОБА_7 теж знає з дитинства. Відповідач проживає в хаті, яку купила ОСОБА_8 . А в хаті по АДРЕСА_1 він ніколи не жив, хоч і прописаний там.

За таких підстав суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення буде виготовлено 17.07.2019 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал