Справа № 175/574/17
Провадження № 2/175/206/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Слобожанське за цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , садівниче товариство «Дніпро-2» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зобов`язання вчинити певні дії, в якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просить:

Визнати дії посадових осіб садівничого товариства «Дніпро-2» селища Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, , а саме голови правління ОСОБА_2 та бухгалтера-касира ОСОБА_3 , які виразилися у самовільному підвищенні заробітної платні собі особисто, такими, що порушують положення Статуту СТ «Дніпро-2».

Зобов`язати голову СТ «Дніпро-2» селища Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ІПН: НОМЕР_1 , повернути до фондів садівничого товариства «Дніпро-2», код ЄДРПОУ і 33892475, неправомірно отримані грошові кошти у вигляді самовільно підвищеної заробітної платні собі особисто за період з квітня по грудень 2016 року, що з урахуванням індексу інфляції становить 10 116 гри. гри.;

Зобов`язати бухгалтера-касира СТ «Дніпро-2» селища Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , повернути до фондів садівничого товариства «Дніпро-2», , неправомірно отримані грошові кошти у вигляді неправомірно підвищеної заробітної платні собі особисто за період з квітня 2016 року до прийняття рішення у справі;

Визнати п. 3 витягу з протоколу Загальних зборів СТ «Дніпро-2» від 21.05.2016 року таким, що не розглядався на Загальних зборах СТ, порушує п.п. 12.2.1., 12.2.2. Статуту СТ «Дніпро-2» та заборонити керівництву СТ «Дніпро-2» неправомірно, без прийняття рішення вищим органом управління Товариства, яким є Загальні збори членів СТ, розпоряджатися грошовими коштами СТ шляхом призначення преміальних винагород, відкриття додаткових робочих місць.

Зобов`язати СТ «Дніпро-2» провести перерахунок за спожиту у 2016 році електроенергію по її садовій ділянці № АДРЕСА_1 СТ «Дніпро-2» за тарифами 2016 року.

Розподілити судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що у 2010 році, згідно заповіту її матері ОСОБА_4 , вона подала відповідну заяву нотаріусу і прийняла у спадщину земельну ділянку АДРЕСА_1 « АДРЕСА_2 » селища Новоолександрівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, яка належала її матері на праві власності. СТ «Дніпро-2» є юридичною особою, . Відповідно до рішення 19 сесії 23 скликання Новоолександрівської сільської ради народних депутатів від 12 червня 2001 року садівничому товарі «Дніпро-2» у колективну власність було передано 7,4827 гектарів землі видано Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 від 28.12.2001 року.

Незважаючи на те, що вказана земельна ділянка була виділена її матері ОСОБА_4 у 1993 році, як працівнику заводу ім. Г.І. Петровського, саме з 1993 року вона, разом з матір`ю, обробляли вказану земельну ділянку та сплачували встановлені членські, цільові та інші внески, що підтверджується книгою садовода. Все життя вона з матір`ю мешкали однією сім`єю і вели спільне господарство. Крім того, з 2001 року через тривале тяжке захворювання старшої дитини її мати змушена була піти з роботи не досягши пенсійного віку та доглядати онука, який потребував постійного догляду і вона, яка є працюючий член сім`ї, сплачувала членські та інші внески по їхній садовій ділянці № АДРЕСА_1 « АДРЕСА_2 -2», у той час як право власності на неї було оформлено на її матір. Таким чином, розвиток інфраструктури, оплата праці утримання СТ «Дніпро-2» здійснювалися за її рахунок. У лютому 2010 року її мати померла і вона у встановлені законом строки, подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. Після цього продовжила обробляти свою земельну ділянку та сплачувати членські внески, що підтверджується записами у садовій книжці. Свідоцтво про право власності вона не отримала через брак коштів. Таким чином вона, в установленому Законом порядку, прийняла спадщину і на законних підставах нею користується та продовжує сплачувати усі передбачені Товариством внески, у тому числі вона має право на об`єкти спільної власності садоводів. У 2015 році було обрано нового голову правління СТ - ОСОБА_5 Володимира Вікторовича та затверджено нову редакцію Статуту садівничого товариства «Дніпро-2». Після смерті її матері, яка була членом СТ, через незалежні від неї обставини, вона не набула членства в СТ, оскільки подана нею ОСОБА_2 заява зареєстрована не була і зникла. В подальшому вона виявила, що згідно абз. 3 п. 8.7 Статуту СТ «Дніпро-2» спадкоємці можуть бути прийняті в члени СТ лише після отримання свідоцтва про право на спадщину. Але керівництво СТ «Дніпро-2» перешкоджає їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину, а відповідно і у вступі у члени СТ. Нею було виявлено факт підроблення її підпису у протоколі голосування про обрання ОСОБА_2 головою СТ, а також факт переховування ОСОБА_2 , на території СТ раніше неодноразово засудженої особи, а саме ОСОБА_6 , який був працевлаштований ОСОБА_2 на роботу в СТ на посаду слюсаря та охоронця, але який відповідно до чергового вироку суду від 03.02.2016 року. У червні 2016 року саме на ділянці № 276 ОСОБА_6 був затриманий працівниками національної поліції. З вказаних приводів вона неодноразово висловлювала претензії голові СТ і вимагала повернути до фондів СТ викрадене майно, а саме грошові кошти та земельні ділянки. Але ОСОБА_2 почав погрожувати їй фізичною розправою, вбивством, заборонив з`являтися на її садовій ділянці та території в її відсутності їй почали систематично перекривати поливну воду на садовій ділянці, яка подавалася по графіку та розподілялася по її ділянці через розпилювачі. Як наслідок її насадження та сад згорали. ОСОБА_2 зводив на неї наклепи з метою помсти та здійснення на неї психологічного тиску, а також намаганням перешкодити їй у збиранні, дослідженні доказів.

У травні 2016 року з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 вона звернулася до зібрання членів правління СТ, але наштовхнулася на вороже і агресивне ставлення до неї незважаючи на те, що бачилася і спілкувалася з членами правління вперше у житті. Їй не надавалася жодна інформація, довідку про те, що її мати ОСОБА_4 , була членом СТ, яка необхідна їй в отриманні кадастрового номера, а відповідно і для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також, керівництво СТ «Дніпро-2» відмовляється надати їй документи фінансово-господарської діяльності СТ і в першу чергу щодо неправомірних витрат допущених керівництвом, які не були передбачені кошторисом затвердженим вищим органом керівництва СТ - Загальними зборами. Свою відмову керівництво СТ мотивує тим, що вона не є членом СТ і права знайомитися з цими документами. У той час, вона сплачує членські внески у повному обсязі, незважаючи на те, що відповідно до положень розділів 5, 9, 10 Статуту ОТ «Дніпро-2» 2015 року, п. 5.2., 10.1., 9.2.7., 10.2., 10.6, 10.7. членські внески сплачуються виключно членами Товариства. Аналогічні положення містяться в Статуті Товариства 2009 року. Керівництво СТ «Дніпро-2» відмовляється провести перерахунок внесків по її садовій ділянці у зв`язку з тим, що вона не є членом СТ і відповідно до вказаних положень Статуту СТ не має сплачувати членські внески, водночас відмовляючись пояснити куди були витрачені її гроші.

04.06.2016 року, біля адміністративної будівлі СТ, ОСОБА_2 спричинив їй тілесні ушкодження та шляхом розбиття об стіну знищив два її мобільних телефони, на яких, як він вважав, він знищив усі фото, відео та аудіо докази. Також керівництвом були вчинені і інші протиправні дії, що виразилися у захопленні земельних ділянок, спричинення тілесних ушкоджень іншій жінці ОСОБА_7 Налаштував проти неї інших власників садоводів.

В порушення п.п. 1.4, 5.2, 12.2.1, 12.2.2 Статуту Товариства, Заїченком ОСОБА_8 були допущені порушення, а саме неправомірне розпорядження майном Товариства, яке виразилося у самовільному підвищенні заробітної платні собі особисто та бухгалтеру-касиру СТ ОСОБА_3 , а також неправомірні виплати винагород понад 100000,00 грн., таким чином неправомірна діяльність голови СТ «Дніпро-2» ОСОБА_9 та правління завдає збитки товариству, порушує права та інтереси садоводів, у тому числі і її, а також загрожує приведенням до банкрутства товариства та його розпаду, особисто порушують її права і інтереси, а також права і інтереси її дітей, завдають шкоди її здоров`ю та здоров`ю її дітей, віддаляють СТ від розвитку інфраструктури та забезпечення системами життєдіяльності безпосередньо впливають на матеріальний сан її сім`ї», як наслідок, на Загальних зборах СТ «Дніпро-2», які відбулися у травні 2017 року, членські внески були підвищені на 250 грн. і загалом становлять 750 грн.

Крім того,вона звернулася до СТ з рядом письмових заяв, які розглянуті не були. Тому за захистом своїх прав вона була змушена звернутися до суду з позовом до СТ «Дніпро-2» щодо розгляду її заяв та надання їй письмових відповідей. Також вона просила суд зобов`язати відповідача зареєструвати та розглянути інші її заяви, які не мала можливості подати безпосередньо до СТ через спричинення їй ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, погрози вбивством з боку останнього, а також через те, що поштова кореспонденція до СТ не доставляється, поштової скриньки на будь-якому відділенні поштового зв`язку СТ «Дніпро-2» не має.

Її позов надійшов до суду 30.12.2016 року, а 10.01.2017 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було відкрито провадження у справі № 175/5022/16-ц.

Серед її заяв була заява від 26.12.2016 року, в якій вона вказала показники свого електролічильника 4220 станом на 16.10.2016 року, тобто коли вона в останнє була на своїй садовій ділянці після закриття дачного сезону. На її ділянці встановлений металевий літній будиночок, непридатний для зимового та демісезонного проживання. Керівництво СТ «Дніпро-2», отримало вказану заяву як додаток до позовної заяви. Саме вказані показники, в присутності свідків, були зафіксовані у травні 2017 року електриком та бухгалтером СТ «Дніпро-2». Вказаний факт підтверджується записом бухгалтера в її членській садовій книжці. Таким чином у 2017 році, до моменту перевірки її електролічильника, вона не споживала електроенергію.

Через незалежні від неї обставини, а саме спричинення їй головою СТ Заїченком ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у 2016 році, погрози вбивством, які останній систематично висловлює на її адресу, відсутність рахунку в банку, конфліктну ситуацію, які ОСОБА_2 створив після Загальних зборів, які відбулися 08.10.2016 року, вона не мала можливості сплатити за електроенергію у 2016 році. Незважаючи на ці фактори, бухгалтер СТ ОСОБА_3 , 29,04.2017 року приймаючи від неї оплату за спожиту електроенергію, відмовилася застосувати тариф, який діяв у 2016 році і необґрунтовано нарахувала їй суму до сплати застосувавши тариф 2017 року. В результаті їй були заподіяні матеріальні збитки. В наступний час єдиним джерелом існування її сім`ї є соціальні виплати, що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими. Позивач не є членом садівничого товариства про що сама і стверджує. Вона не має ніякого відношення до діяльності садівничого товариства, її жодним чином не стосується хто є головою садівничого товариства і на яких підставах він веде діяльність товариства, для цього є статут, правління товариства та загальні збори, які відбуваються регулярно два рази на рік і кожного разу загальна більшість присутніх може висловити недовіру голові правління. А позивач не має ніякого ані морального, ані юридичного права оцінювати роботу голови правління або бухгалтера.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не погоджується з вимогами позовної заяви, вважає їх необґрунтованими. Позивач не є членом садівничого товариства за ці роки заяви про вступ до СТ від позивача не надходило. У зв`язку з тим, що між головою правління ОСОБА_2 та громадянкою ОСОБА_10 виникли неприязні відносини в 2016 році і вона перестала визнавати його батьком своєї другої дитини, виник конфлікт, який згодом вилився в перенесення сімейного конфлікту на роботу ОСОБА_2 як голови товариства і разом з тим на діяльність самого товариства. Вважає вимоги позивача не інакше, як втручання в роботу СТ до якого вона не має ніякого відношення, так як не є членом садівничого товариства «Дніпро-2»

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_11 у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у повному обсязі, як необґрунтовані.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи міститься її заява згідно якої просила справу розглянути без її участі, підтримала надані нею заперечення на позов та вказала, що не працює більше головним бухгалтером в СТ «Дніпро-2».

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була власником земельної ділянки площею 0,0778 гектарів в межах згідно з планом та розташованої на території с/т «Дніпро-2» ділянка 168 Новоолександрівської сільської ради призначеної для ведення садівництва на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 . Позивач спадщину після смерті матері прийняла, але спадкових прав не оформила, членом цього товариства не була.

До правовідносин сторін слід застосовувати норми Закону України від 10 липня 2003 року №1087-IV «Про кооперацію» (набув чинності 27 серпня 2003 року), положення статуту СТ «Дніпро-2» в частині, що відповідають вимогам цього Закону.

Статтею 36 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Садове товариство є добровільним громадським об`єднанням, яке створюється для організації колективного саду, підлягає реєстрації в органах державної влади та має статус юридичної особи. Діяльність садового товариства регулюється законодавством України та його статутом.

Відповідно до ст.ст.83,85 ЦК України, юридичні особи можуть створюватися у вигляді, зокрема товариств. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Кооператив є первісною ланкою системи кооперації та створюється у результаті об`єднання громадян та/або юридичних осіб для спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб, поліпшення свого економічного стану на засадах самоврядування (ст.ст.2,6 Закону України «Про кооперацію»).

Згідно із статтею 4 Закону України «Про кооперацію» (далі Закон України №1087-IV) основними принципами кооперації є, зокрема, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівного права голосу під час прийняття рішень (один член кооперативу - один голос).

Відповідно до ст.ст.97,98 ЦК України, управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Згідно із ч.4 ст.6, ч.1 ст.13 Закону України «Про об`єднання громадян», усі основні питання діяльності об`єднань громадян повинні вирішуватись на зборах усіх членів або представників членів об`єднання. Об`єднання громадян діє на основі статуту або положення.

Відповідно до статті 15 Закону України №1087-IV вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном;утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу.

Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є.

Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.

У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу.

Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених.

Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах.

Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Основним правовим документом, що регулює діяльність кооперативу, є його статут.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити такі відомості: найменування кооперативу, його тип та місцезнаходження; мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності; склад його засновників; умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; права і обов`язки членів та асоційованих членів кооперативу; порядок внесення змін до статуту кооперативу; порядок встановлення розмірів і сплати внесків та паїв членами кооперативу та відповідальність за порушення зобов`язань щодо їх сплати;форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок формування, склад і компетенція органів управління та органів контролю кооперативу, а також порядок прийняття ними рішень, у тому числі з питань, рішення з яких приймається одноголосно чи кваліфікованою більшістю голосів членів кооперативу, які беруть участь у загальних зборах; порядок формування, використання та розпорядження майном кооперативу; порядок розподілу його доходу та покриття збитків; порядок обліку і звітності у кооперативі; порядок реорганізації і ліквідації кооперативу та вирішення пов`язаних з цим майнових питань; порядок скликання загальних зборів;умови і порядок повернення паю.

Статут може містити інші пов`язані з особливостями діяльності кооперативу положення, що не суперечать законодавству.

Відповідно до положень ст.ст.10, 12 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути особи, які внесли вступний внесок та пай, отримали посвідчення про членство; щоб вступити до кооперативу потрібні заяви про вступ, рішення голови кооперативу і рішення загальних зборів про затвердження членів кооперативу.

Як вбачається з матеріалів справи, Садівниче товариство «Дніпро-2» діє на підставі Статуту (нова редакція 2015 року), що затверджений зборами членів кооперативу протоколом № 2 від 06.06.2015 року (а.с.79-91).

Відповідно п.3.1 Статуту кооператив є юридичною особою відповідно до законодавства України, а саме: має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді, господарському або третейському суді.

Відповідно до п.6.1 Статуту садівничого товариства «Дніпро-2» членами товариства можуть бути громадяни України, що або володіють земельною ділянкою не менше ніж 0,03 га в межах діяльності товариства, або орендують чи будь-яким іншим шляхом на законних підставах використовують земельну ділянку площею не менше ніж 0,03 га в межах діяльності Товариства, які внесли вступний внесок у розмірі, визначеному загальними зборами членів (зборами уповноважених) товариства, додержуються вимог цього статуту і користуються правом ухвального голосу.

Відповідно до п.8.7 Статуту у разі смерті громадянина члена товариства, його спадкоємці мають переважне право вступу до товариства. Спадкоємцями вважатимуться особи, які будуть зазначені в свідоцтві про право на спадщину, виданому у встановленому законодавством порядку. Кожен із спадкоємців померлого члена товариства, який бажає вступити до товариства, протягом 3 місяців з дня одержання свідоцтва про право на спадщину звертається до голови правління товариства з відповідною заявою.

Відповідно до п. 7.1 Статуту член товариства має право: брати участь в управлінні товариством; бути присутнім та брати участь у голосуванні на загальних зборах членів товариства;

обирати і бути обраним в органи управління та органи контролю товариства; - вносити пропозиції щодо поліпшення роботи товариства та усунення недоліків у роботі його органів управління та органів контролю, а також окремих посадових осіб; - звертатися до органів управління та органів контролю товариства, посадових осіб товариства із запитами, пов`язаними з членством у товаристві, діяльністю товариства та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити; - добровільно вийти з членів товариства за письмовою заявою; - одержувати достовірну та повну інформацію про стан фінансово-господарської діяльності товариства.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалася сторонами по справі позивач ОСОБА_1 не є членом Садівничого товариства «Дніпро-2».

Реалізуючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, позивач при зверненні до суду вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до ст.15, ч.2 ст.16, ч.1 ст.20 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Так, відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема принцип диспозитивності, який відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту ч. 2 ст.5 ЦПК України вбачається, що суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону лише у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду.

З наведеного вище випливає, що суд позбавлений за своїм розсудом визначати інший спосіб захисту права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду якщо законом чи договором передбачено інший спосіб захисту, ніж той який особа обрала при зверненні до суду.

Невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що позивач обрала неналежний спосіб захисту шляхом звернення до суду із позовними вимогами про визнанні дій посадових осіб садівничого товариства «Дніпро-2», а саме голови правління ОСОБА_2 та бухгалтера-касира ОСОБА_3 , щодо самовільного підвищення заробітної платні собі особисто, такими, що порушують положення Статуту СТ «Дніпро-2», зобов`язання відповідачів повернути до фондів садівничого товариства неправомірно отримані грошові кошти у вигляді самовільно підвищеної заробітної плати, визнання таким, що не розглядався п.3 витягу з протоколу Загальних зборів СТ від 21.05.2016 року та заборони керівнику СТ «Дніпро-2» неправомірно, без прийняття рішення вищим органом управління товариства розпоряджатися грошовими коштами товариства, шляхом призначення преміальних винагород, відкриття додаткових робочих місць, оскільки судом не встановлено, в чому саме полягає порушення прав та законних інтересів самої позивачки за захистом, яких вона звернулася до суду та яка просить вчинити дії не на користь неї самої, а відносно садівничого товариства, крім того як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося самою позивачкою, що її покійна матір була членом садівничого товариства, а вона є її спадкоємицею. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні цих вимог.

Відповідно до положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання СТ «Дніпро-2» провести перерахунок за спожиту у 2016 році електроенергію на її садовій ділянці за тарифами 2016 року, вони також задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів, що в отриманні даного перерахунку їй було відмовлено.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого доведення в судовому засіданні, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 8, 10 Закону України "Про кооперацію", ст.13, 15 Закону України «Про об`єднання громадян», ст.ст. 14, 15, 16 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Садівниче товариство «Дніпро-2» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік