КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №373/2103/17 Головуючий у І інстанції - Керекеза Я.І.
апеляційне провадження №22-ц/824/8576/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - адвоката Артеменка Петра Миколайовича на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

В листопаді 2017 року представник АТ «Укрсоцбанк» звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 січня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №№402/3/07-П, відповідно до якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США.

14 червня 2010 року назва Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» була змінена на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у визначеному договором розмірі.

Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Просив суд, із відповідача заборгованість за договором кредиту №402/3/07-П від 18 січня 2007 року в розмірі 2 1138,10 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 26 липня 2017 року 54 6287 грн. 16 коп.

Крім того, просив стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 8 194 грн. 31 коп.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Укрсоцбанк» через представника подало апеляційну скаргу, в якій посилалося на його незаконність, необґрунтованість, ухвалене з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції застосував позовну давність, виходячи з того, що останній платіж за кредитним договором Позичальник здійснив 03 червня 2008 року, тоді як з позовом АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду 14 листопада 2017 року, тобто звернення до суду відбулося після спливу трирічного строку позовної давності.

Вважає, що суд неправильно застосував положення ст. 261 ЦК України, тим самим, неправильно визначив початок перебігу строку позовної давності.

В п.1.1 Кредитного договору встановлені окремі зобов`язання: - повернення суми кредиту до 10-го числа кожного місяця згідно з графіком, що визначений цим п.1.1 Кредитного договору.

Разом з тим, в п.4.5 Кредитного договору визначено строк виконання зобов`язання - повернення в повному обсязі всієї заборгованості за кредитним договором протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення з вимогою кредитора.

З урахуванням викладеного, позовна давність повинна обчислюватися не після здійсненого позичальником останнього платежу за кредитом, а саме 03 червня 2008 року, а повинна обчислюватися зі спливом 30 календарних днів після отримання позичальником повідомлення Банка з вимогою про повернення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Зазначає, що до спірних правовідносин за кредитним договором суд першої інстанції мав застосувати інститут позовної давності з врахуванням положень п.4.5 Кредитного договору.

Банк 13 вересня 2017 року пред`явив позичальнику вимогу про повернення всієї заборгованості по кредитному договору, в тому числі заборгованості по тих платежах споживчого кредиту, строк сплати яких не настав.

Наявність направлення Банком вимоги вказує на наявність події, з якою законодавець пов`язує настання певних юридичних наслідків.

Вважає, що строк позовної давності банком не пропущено.

Просив скасувати рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову Банку у повному розмірі.

На апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 подав відзив, який обґрунтовував тим, що відповідно до п.4.4 Кредитного договору у разі неналежного виконання позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.2-3.3.6,3.3.11-3.3.14,3.3.15 цього Договору, протягом більше ніж п`ять днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

Згідно розрахунків позивача, останній щомісячний платіж було сплачено 03 червня 2008 року у розмірі 55 доларів США.

20 серпня 2008 року було сплачено 0,44 долари США, що не є щомісячним платежем.

Більше платежів за кредитним договором не було.

Таким чином, 11 червня 2010 року згідно умов кредитного договору відповідач вважається таким, що прострочив виконання умов договору, і згідно п.4.4 після спливу п`яти днів, тобто з 16 червня 2010 року строк користування кредитом вважається таким, що сплив, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня 17 червня 2010 року погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції.

Звертає увагу, що 16 липня 2009 року настав обов`язок дострокового виконання зобов`язання, а 17 липня 2012 року сплив строк позовної давності.

Крім того, згідно додаткової угоди від 10 липня 2009 року до кредитного договору, п.1.1.1 кредитного договору передбачає погашення кредиту до 10 числа кожного місяця, починаючи з 10 грудня 2009 року, де з червня 2010 року і до грудня 2022 року, передбачені щомісячні платежі в розмірі 62 долари США.

Таким чином, сторони врегулювали у кредитному договорі зміну його строку, обумовивши настанням певної події і позовна давність сплила 17 липня 2012 року та 19 січня 2014 року за різними пунктами.

Просив, залишити апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» без задоволення, а судове рішення без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 січня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір кредиту №402/3/07-П.

За даним договором ОСОБА_1 були надані грошові кошти на суму 10 000 доларів США на із сплатою 13,50 % річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості не пізніше 17 січня 2022 року.

10 липня 2009 року між сторонами по справі була укладена додаткова угода.

На забезпечення виконання зобов`язання за вищезазначеним договором кредиту із відповідачем та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, за умовами якого Майновий поручитель передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, що належить йому на праві приватної власності (п.1.3.1 договору кредиту №402/3/07-П від 18 січня 2007 року).

Позивач на виконання умов кредитного договору здійснив видачу кредитних коштів, що підтверджується заявою на видачу готівки №2 від 18 січня 2007 року та випискою по особовому рахунку.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Договором, повертати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання, можливими пенями та штрафами, в порядку, визначеному Договором.

Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 26 липня 2017 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 21 138,10 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26 липня 2017 року становить 54 6287 грн. 16 коп.:

- сума заборгованості за кредитом - 8609,39 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26 липня 2017 року становить 222498 грн. 67 коп.;

- сума заборгованості за відсотками - 8846, 06 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26 липня 2017 року становить 228615 грн. 11 коп.;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1348, 98 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26 липня 2017 року становить 34862 грн. 66 коп.;

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 2333,67 доларів США, , що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 26 липня 2017 року становить 60310 грн. 72 коп.

14 червня 2010 року назва Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» була змінена на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

26 квітня 2018 року загальними зборами акціонерів було прийнято рішення про зміну найменування банку із Публічного акціонерного товариство «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», який є правонаступником всіх прав та обов`язків попередника.

Із пункту 4.4 Договору кредиту вбачається, що, у разі неналежного виконання Позичальником обов`язків, визначених п.п.3.3.3-3.3.6,3.3.11-3.3.14,3.3.15 цього Договору, протягом більше ніж п`ять днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно Позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Відповідно до п.3.3.5 цього Договору, позичальник зобов`язаний неухильно дотримуватися положень цього Договору, а також Договору, визначеного п.1.3.1 цього Договору, в тому числі, повернути кредит не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, вказаного в п. 1.1 цього Договору.

Відповідно до п.п.3.3.6-3.3.9 Договору кредиту, позичальник зобов`язаний використовувати кредит лише на цілі, визначені в п.1.2 цього Договору; сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, визначеному п.п.2.4,2.5 цього Договору; своєчасно та в повному обсязі повертати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання, можливими пенями та штрафами в порядку, визначеному п.1.1 цього Договору; достроково повернути кредит оплатити нараховані проценти за користування кредитом, можливі пені та штрафи у випадках, визначених п.п.2.6.3,3.2.3,4.4,4.5,5.4 цього Договору.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що останній платіж за кредитним договором був сплачений відповідачем 03 червня 2008 року, будь-яких інших платежів не здійснювалося, з позовом АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду 14 листопада 2017 року, а відповідач заявив про застосування строку позовної давності до даного спору, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 цього Кодексу, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З положень Договору кредиту слідує, що недотримання положень Кредитного Договору протягом більше ніж п`ять днів, в тому числі і не сплата у встановлений п.1.1 Кредитного договору платежів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж за кредитним договором був сплачений відповідачем 03 червня 2008 року, тоді як з позовом АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду 14 листопада 2017 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року слід залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - адвоката Артеменка Петра Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 27 червня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба