ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1501/18 Номер провадження 22-ц/814/1598/19Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н. В. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Одринської Т.В., Карпушина Г.Л.,

при секретарі Ачкасовій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2019 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства (далі - ПОКВПТГ) «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що відповідачу надавалися послуги теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , однак свої зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання остання виконувала частково, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість. Проте ОСОБА_1 не погашає заборгованість в добровільному порядку.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 11198 грн. 13 коп. за період з 01 квітня 2015 року по 01 лютого 2018 року.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2019 року позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01 квітня 2015 року по 01 лютого 2018 року в сумі 11198 грн. 13 коп. з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 1762 грн. 00 коп.

Рішення мотивовано тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання не виконує, частково вносить платежі за послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за період з 01 квітня 2015 року по 01 лютого 2018 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 11198 грн. 13 коп. Усі оплати, що проводились боржником зараховані як поточний платіж та як погашення заборгованості згідно судових наказів.

Не погодившись з даним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 . Вважає, що воно є незаконним, оскільки відповідно до наданих нею квитанцій вона повністю оплати спожиті послуги надані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» за період з 01 квітня 2015 року по 01 лютого 2018 року. Просила рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позивач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не з`явився, від представника ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання не виконувала, частково вносила платежі за послуги з теплопостачання, усі оплати, що проводились боржником зараховані як поточний платіж та як погашення заборгованості згідно судових наказів, у зв`язку з чим за період з 01 квітня 2015 року по 01 лютого 2018 року за нею утворилась заборгованість у розмірі 11198 грн. 13 коп.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 06 квітня 2010 року.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання та перебуває у фактичних договірних відносинах з ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» по наданню послуг з центрального опалення за адресою: АДРЕСА_1 , загальна опалювальна площа 45,1 кв.м.

Як вбачається з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 даного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за № 630 споживачі зобов`язані оплачувати за спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Розмір щомісячної плати за надані послуги відповідачу становить: з централізованого опалення - 1332,82 грн./Гкал. протягом опалювального періоду, за послугу з централізованого постачання гарячої води - 73,61 грн./куб.м.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом першої інстанції відповідачем надані квитанції про оплату послуг з електропостачання, згідно яких ОСОБА_1 у період з 03 листопада 2015 року по лютий 2018 року оплатила послуги з тепло та водопостачання за період з січня 2015 року по січень 2018 року на загальну суму 30017 грн 73 коп. тоді як плата за надані послуги за цей період становить 29973 грн. 50 коп.

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» кошти сплачені позивачем частково зараховувалися, як плата за послуги, а частково на погашення попередніх заборгованостей.

Судом першої інстанції встановлено, що судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави №2-н-2006/10 від 25 листопада 2010 стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 за послуги теплопостачання з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 4343 грн. 85 коп. та витрати пов`язані з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи в сумі 30 грн.; судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави №2-н/1622/1852/2012 від 29 серпня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 3642 грн. 72 коп. та судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп.; судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави №2-н/554/137/2015 від 06 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за послуги теплопостачання з врахуванням інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 3109 грн. 09 коп. та судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Тобто по заборгованості за попередні періоди вже винесені судові рішення, які були передані до виконавчої служби для примусового виконання.

При винесенні оскаржуваного рішення судом не взято до уваги, що у квитанціях наданих відповідачем призначенням платежу є саме оплата послуг з тепло та водопостачання за конкретний період за показами лічильника.

Відповідно до матеріалів справи відповідач в добровільному порядку заборгованість встановлену судовими наказами не погашала, кошти сплачені ОСОБА_1 були спрямовані саме на оплату послуг отриманих з 01 січня 2015 року, про що чітко зазначено в квитанціях.

При цьому, порядок виконання рішення суду встановлений Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до якого і повинна погашатисязаборгованість стягнута судовими наказами №2-н-2006/10, №2-н/1622/1852/2012 та №2-н/554/137/2015.

Тобто перераховуючи кошти сплачені ОСОБА_1 за оплату комунальних послуг в рахунок погашення заборгованості по якій вже винесено судові накази ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» вийшло за межи своїх повноважень, а доказів наявності такого права позивачем суду не надано.

Зважаючи, що відповідач не має заборгованості по оплаті послуг з тепло та водопостачання за період з 01 червня 2015 року по 01 лютого 2018 року, що підтверджується відповідними квитанціями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2019 року скасувати, а у задоволенні позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» відмовити.

Крім того, із ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 , згідно ст. 141 ЦПК України, слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору понесені відповідачем при подачі апеляційної скарги у розмірі 2 643 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - відмовити.

Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору понесені останньою при подачі апеляційної скарги у розмірі 2643 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 19 липня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

Г.Л. Карпушин