Справа № 465/4952/18
Провадження № 2/463/668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судових засідань: Коник О.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Рабіновича М.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

встановив:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в сумі 32 301,06 гривень був поданий 13 серпня 2018 року до Франківського районного суду м. Львова.

Позов мотивований тим, що 13 жовтня 2014 року на вул. Хуторівка-Хоткевича у м. Львові з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Фольксаваген Джетта», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Яворівського районного суду Львівської області від 7 серпня 2015 року. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 459 від 22 жовтня 2014 року, складеного ТОВ Фірма «Експертиза», вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Volkswagen Jetta», становить 43 550,62 гривень. Ліквідаційна вартість працездатних складових цього КТЗ становить 8 843,47 гривень. Зазначена шкода винуватцем дорожньо-транспортної пригоди не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач на підставі п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив регламентну виплату в розмірі 32 301,06 гривень, з яких 31 411,06 гривень страхове відшкодування та 890 гривень оплата за послуги аварійного комісара. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення позовних вимог позивач посилається на ст.ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22 жовтня 2018 року матеріали даного позову були скеровані за територіальною підсудністю до Личаківського районного суду м. Львова, такі надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 13 грудня 2018 року.

Відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України, автоматизованою системою документообігу суду 13 грудня 2018 року було визначено суддю Стрепка Н.Л. для розгляду вказаної справи.

Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено таку в підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 14 березня 2019 року відповідачу ОСОБА_1 надано додатковий строк на подання відзиву.

20 березня 2019 року представником відповідача ОСОБА_3 О.С. Рабінович А.В., яка діяла на підставі ордеру серії ЛВ № 011793, подано відзив на позов, який було прийнято судом.

У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №460/2431/15-п від 7 серпня 2015 року ОСОБА_1 не притягнено до адміністративної відповідальності, а адміністративне провадження закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що у 2016 році потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звертися до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, що стверджується заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 вересня 2016 року у справі № 464/8844/15-ц за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: МТСБУ про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. У даній справі суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 не є власником транспортного засобу, а відтак у нього відсутні правові підстави для стягнення матеріальної та моральної шкоди. 20 жовтня 2015 року позивачем було скеровано ОСОБА_1 лист, у якому зазначено, що власником пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Jetta» є ОСОБА_5 , відтак позивачу ще на момент звернення ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро Українипро відшкодування шкоди було відомо, що ОСОБА_2 не є власником пошкодженого транспортного засобу, а тому не має права на відшкодування шкоди. З урахуванням того, що статтею 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, подає страховику, зокрема: документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну. Крім того, при зверненні ОСОБА_2 до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування, позивач повинен був перевірити у нього документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно для того, щоб запобігти необґрунтованим виплатам.

Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рабінович М.П., який діяв на підставі ордера серії ЛВ № 174288 проти позову заперечили, пояснення надали аналогічні викладеним у відзиві, просили в задоволенні позову відмовити.

В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи відповіді на відзив не подав. Представник позивача ОСОБА_6 В., який діяв на підставі довіреності від 28 грудня 2017 року, яким і було подано позов, в самому позові просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.

За таких обставин суд вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності представника позивача, відносно чого сторона відповідача не заперечила.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 464/8844/15 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що 13 жовтня 2014 року близько 21 години 25 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 , під час руху, поблизу перехресть вулиць Хуторівка-Хоткевича у місті Львова, в порушення Правил дорожнього руху України, не маючи поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, будучи неуважним до дорожньої ситуації, не вибрав безпечної швидкості, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 Вказане стверджується постановою Яворівського районного суду Львівської області від 7 серпня 2015 року (а.с. 4).

На час розгляду справи вищеназвана постанова суду не скасована, а тому є чинною.

Частина 2 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 13 жовтня 2014 року у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_2 .

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21 вересня 2016 року в справі № 464/8844/15 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди власником автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 була ОСОБА_7 . Крім того, вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З поліса № АС/9479181 вбачається, що страхувальником цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема автомобіля марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 був ОСОБА_2

16 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 13 жовтня 2014 року в м. Львові на пр. Червоної Калини вул. Чукаріна, за участю транспортного засобу «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 під його керуванням та транспортного засобу «Opel Omega», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 459 від 22 жовтня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 становить 43 550,62 гривень. Ліквідаційна вартість працездатних складових цього КТЗ становить 8 843,47 гривень (а.с. 7-11).

З платіжних доручень № 5231рв від 20 жовтня 2015 року та № 10001 від 27 квітня 2015 року вбачається, що позивачем ОСОБА_2 сплачено 31 411,06 гривень страхового відшкодування та 890 гривень відповідно послуг аварійного комісара (а.с. 12).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Пункт 22.1 ст. 22 вказаного Закону регламентує, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 вказаного Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідач у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати.

Враховуючи наведене вище з відповідача слід стягнути в користь позивача 32 301,06 гривень.

Судом не беруться до уваги заперечення сторони відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову у зв`язку з тим, що відповідача не було притягнено до адміністративної відповідальності та те, що виплату здійснено не власнику пошкодженого транспортного засобу з наступних підстав.

Постановою від 7 серпня 2015 року Яворівським районним судом Львівської області встановлено факт дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 13 жовтня 2014 року у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 внаслідок чого був пошкоджений автомобіль марки «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_2 Провадження в адміністративній справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, тобто не з реабілітуючи підстав.

Згідно із пунктом 1.4 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Пунктом 1.6 статті 1 вказаного Закону передбачено, що власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про дорожній рух» - право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням транспортного засобу з установленим терміном дії.

Відповідно до визначень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у редакції чинній на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із пунктом 2.2 статті 2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Із системного аналізу вказаних положень законодавства та умов укладеного між сторонами договору, вбачається, що необхідною умовою для виникнення обов`язку страховика здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власнику наземного транспортного засобу є настання страхового випадку, внаслідок якого спричинено шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, під керуванням власника або особи, яка на законних підставах володіє ним та має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Під час розгляду справи судом не встановлено даних, що ОСОБА_2 володів забезпеченим транспортним засобом не правомірно, а тому володіння таким вважається правомірним. Стороною відповідача не представленого жодного доказу протилежного. У зв`язку з чим і наведеними вище нормами законодавства суд вважає, що позивач на законних підставах здійснив виплату ОСОБА_2 .

Крім того, рішення Сихівського районного суду м. Львова в справі № 464/8844/15 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України про відшкодування шкоди не має преюдиційного значення для даної справи в частині підставності здійснення виплат МТСБУ ОСОБА_2 , оскільки вказані обставини не були предметом дослідження в зазначеній справі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягнення понесені позивачем судові витрати в розмірі 1 762 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст. 141, 265, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 32 301 (тридцять дві тисячі триста одну) гривню 06 (шість) копійок, а також судові витрати в розмірі 1 762 (однієї тисячі сімсот шістдесяти двох) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Стрепко Н. Л.