Справа № 204/5177/19
Провадження № 2-з/204/82/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Мащук В.Ю., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та повернення сплачених коштів, -

встановив:

24 липня 2019 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та повернення сплачених коштів.

Справа передана судді на розгляд 25 липня 2019 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі.

24 липня 2019 року представником позивача через канцелярію суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив суд винести ухвалу, якою накласти арешт на грошові кошти в розмірі 95 774 грн. (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні), що належать Фізичній особі - підприємцю Насирову Олегу ОСОБА_3 (РПОКПП НОМЕР_1 ) та перебувають на п/р НОМЕР_2 в АТ «АЛЬФА-ВАНК», МФО 300346.

Заява передана судді на розгляд 25 липня 2019 року.

Ознайомившись з поданою заявою, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Забезпечення позову по суті це не обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу відшкодування грошових коштів у розмірі 95774 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, у зв`язку з невиконням відповідачем умов договорів суб`єктом туристичної діяльності.

Враховуючи викладене, та норми, які підлягають застосуванню при вирішенні питання про необхідність забезпечення позову, суд вважає, що заява представника позивача адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича про забезпечення позову є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню, при цьому незабезпечення позову, може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому в разі задоволення позову.

Суд, вважає, що слід вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 95774 грн., що належать Фізичній особі підприємцю Насирову Олегу Атахановичу, та перебувають на п/р НОМЕР_2 в АТ «АЛЬФА БАНК», МФО 300346, в межах суми позову.

Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить ухилення від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.п. 166, 168 рішення Європейського Суду з прав людини від 23.01.2014 (заява № 19336/04) «Справа «East/West Alliance Limited» проти України», перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним.

Як вбачається з п.п. 52, 53, 63 рішення Європейського Суду з прав людини від 16.05.2013 (заява № 49317/07) «Справа Максименко та Герасименко проти України», самого існування юридичної підстави у національному законодавстві недостатньо для дотримання принципу законності має значення радше якість застосованих норм. Юридичні норми, на яких ґрунтується позбавлення майна, повинні відповідати національному законодавству договірної держави, включаючи відповідні положення Конституції... Якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як ті, що стосуються власності, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і, насамперед, послідовний спосіб.

Згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч.7 ст.153 ЦПК України, суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Тому, розглядаючи дану заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність допустити негайне виконання ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Казанцева Станіслава В`ячеславовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів та повернення сплачених коштів задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 95774 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот сімдесят чотири) грн., що належать Фізичній особі підприємцю Насирову Олегу Атахановичу, та перебувають на п/р НОМЕР_2 в АТ «АЛЬФА БАНК», МФО 300346, в межах суми позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.Ю. Мащук