ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/1561/16-ц

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Ружицької Олександри Вікторівни

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявська Олена Степанівна

за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 квітня 2016 року, головуючий у І-й інстанції Семенко О.В.,

встановив:

У березні 2016 року ОСОБА_1 у березні 2016 року звернулася до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання вкладником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Справа №727/1561/16 Головуючий у 1 інстанції Семенко О.В.

Провадження №22-ц/822/710/18 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Посилалалася на те, що Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» в особі начальника відділення № 87 Мотозюк І. І. та ОСОБА_1 вчинено договір-заяву від 30 квітня 2014 року № 300131/45418/3-14 про банківський вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в національній валюті.

17 вересня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 612 в Акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію. 17 грудня 2015 року постановою НБУ прийнято рішення № 230 «Про початок процедури ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». 23 грудня 2015 року Фонд розпочав виплату коштів вкладникам банку за договорами, однак депозитний договір позивачки до списку вкладників банку не включений.

Просила визнати її вкладником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» за договором №300131/45418/3-14 про банківський вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в національній валюті.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 квітня 2016 року позов задоволено, визнано ОСОБА_1 вкладником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» за договором вкладу від 30 квітня 2014 року № 300131/45418/3-14.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 квітня 2016 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про нікчемність договору між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» в особі начальника відділення № 87 Мотозюк І. І. та ОСОБА_1 від 30 квітня 2014 року № 300131/45418/3-14 про банківський вклад (депозит) «Стандарт» на 3 місяці в національній валюті, оскільки не дотримано письмової форми договору банківського вкладу.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції керувався полоденням ч.2 ст.1969 ЦК України, ч.1 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» та дійшов висновку про наявність підстав для захисту права ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_1 вкладником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» за договором вкладу від 30 квітня 2014 року № 300131/45418/3-14.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Встановлено, що відповідно до договору-заяви від 30 квітня 2014 року № 300131/45418/3-14 ОСОБА_1 внесла грошові кошти у сумі 150 000,00 грн. на вкладний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит», з умовою нарахування 25 % річних на строк по 30 липня 2014 року, що підтверджується квитанцією про здійснення касової операції від 30 квітня 2014 року № 9.

Згідно з пунктами 3, 5-7 цього договору повернення вкладу та нарахованих процентів вкладнику здійснюється банком шляхом видачі коштів готівкою через касу банку або безготівкового перерахування на власний поточний рахунок вкладника.

17 вересня 2015 року на підставі постанови Національного банку України № 612 в Акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію.

17 грудня 2015 року постановою Національного банку України прийнято рішення № 230 «Про початок процедури ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку».

23 грудня 2015 року Фонд розпочав виплату коштів вкладникам банку за договорами, строк дії яких закінчився до 01 листопада 2015 року, але до переліку рахунків вкладників рахунок за депозитним договором від 30 квітня 2014 року № 300131/45418/3-14 не включений.

17 березня 2016 року із вкладного рахунку № НОМЕР_1 позивачці виплачено 50 000,00 грн.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням, зокрема, фізичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша та друга статті 11 ЦПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року). Аналогічні приписи закріплені у частинах першій і третій статті 13 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 29 ЦПК України у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року; частина перша статті 47 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року).

У частині першій статті 26 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої інстанцій) та частині першій статті 42 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) зазначено, що у спорах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частин першої, другої статті 30 ЦПК України у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (частини перша, друга статті 48 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року), сторонами у цивільному процесі (у справах позовного провадження) є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно із частиною третьою статті 38 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

В Акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та кредит» з 17 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, повноваження тимчасового адміністратора банку делеговано уповноваженій особі Фонду, тому на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

У статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що уповноважена особа Фонду визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону. Рішення уповноваженої особи Фонду є обов`язковими для виконання працівниками банку, що ліквідується.

Уповноважена особа Фонду: 1) діє без довіреності від імені банку, що ліквідується; 2) звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю; 3) виконує організаційно-розпорядчі функції для реалізації процедури ліквідації банку; 4) здійснює повноваження Фонду, визначені цим Законом та делеговані їй Фондом; 5) звітує про результати своєї роботи перед виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до частини першої статті 35 Закону Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду.

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною третьою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Разом з тим у частині першій статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачені повноваження Фонду, які він може делегувати уповноваженій особі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що уповноважена особа Фонду за рішенням останнього виконує повноваження органу управління Банку, у якому введено тимчасову адміністрацію чи який перебуває у стадії ліквідації. Уповноважена особа Фонду здійснює і повноваження Фонду при реалізації повноважень Фонду, пов`язаних з ліквідацією неплатоспроможного банку, одним з яких є формування реєстру акцептованих вимог кредиторів та формування реєстру вкладників.

Оскільки уповноважена особа Фонду у правовідносинах з іншими особами виступає або як представник Фонду, або як представник банку, то вона як самостійна особа не може бути стороною у справі.

З огляду на те, що уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності (див. також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 84 - 93 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц, а також у пунктах 56 - 63 постанови від 28 листопада 2018 року у справі № 383/2/17).

Таким чином належним відповідачем за позовом ОСОБА_6 про визнання вкладником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», яке перебуває на стадії ліквідації є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у абз.2 п.11 постанови від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Пунктом 4 ч.2 ст.197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Відповідно до пункту 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом,запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За змістом частини першої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

На підставі ч.2 наведеної норми якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду (п. п. 11, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц.

У такому разі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підлягає захисту право ОСОБА_6 на визнання її вкладником Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» за участі відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» внаслідок неправильного застосування норм матеріального права.

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 квітня 2016 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 квітня 2016 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» Чернявської Олени Степанівни про визнання вкладником Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 14 липня 2019 року.

Головуючий Половінкіна Н.Ю.

Судді Височанська Н.К.

Литвинюк І.М.