Справа № 444/4041/18
Провадження № 2/444/601/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа: Жовківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про звільнення його від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 32664 грн. 10 коп., які стягуються в користь ОСОБА_3 на утримання дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виникла у період з 2010 року по 03.10.2016 року у виконавчому провадженні № 16136597 та виконавчому провадженні № 25477210.

Свої вимоги тим, що він з відповідачем зареєстрували шлюб 02.10.2004 року, у якому мають трьох дітей: дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У 2006 році лікарем діагностичного центру Львівської області повідомлено відповідача про його тяжке захворювання, 07.12.2006 року його прооперовано та видалено лівий наднирник. Після цього стан здоров`я погіршився.

Стверджує, що 04.06.2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до нього про розірвання шлюбу і даний шлюб було розірвано рішенням Жовківського районного суду Львівської області у справі № 444/1712/13-ц.

За позовом відповідача 21 жовтня 2009 року Жовківський районний суд у справі № 2- 972/09 постановив рішення про стягнення з нього в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1/3 частини його заробітку до досягнення дітьми повноліття, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_4 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для певного віку дитини на кожну дитину. На виконання вказаного рішення 21.10.2009 року судом видано виконавчий лист.

Крім того вказує, що за позовом відповідачки 25.02.2011 року Жовківський районний суд у справі № 2- 336/11 постановив рішення про стягнення з нього в користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частин всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для певного віку дитини, починаючи з 03.08.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення судом 09.03.2011 року видано виконавчий лист.

Дані виконавчі листи ОСОБА_3 пред`явлено до виконання у відділ державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, які були скеровані державним виконавцем для виконання у бухгалтерію ТзОВ «Галенергоресурс» м. Жовква вул. Б. Хмельницького, 35, де він працював юрисконсультом з 2008 року по 22.05.2013 року, що встановлено ухвалою Жовківського районного суду від 28.07.2015 року, яка 10.08.2015 року набрала законної сили.

Зазначає, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах, складеного 16.03.2017 року державним виконавцем ВДВС Жовківського РУЮ Льівіської області Макогоном В.М. по виконанні виконавчого листа № 2-336/11, виданого 09.03.2011 року Жовківським районним судом, заборгованість становить 15 632 грн. 80 коп.

Згідно Розрахунку заборгованості по аліментах, складеного 16.03.2017 року державним виконавцем ВДВС Жовківського РУЮ Льівіської області Макогоном В.М. по виконанні виконавчого листа № 2-972/09, виданого 21.10.2009 року Жовківським районним судом, заборгованість становить 17 031 грн. 30 коп. Загальна сума заборгованості 32 664 грн. 10 коп.

Однак вважає, що його вини в утворенні заборгованості немає у з`язку із наступним.

Невиконання обов`язку по сплаті аліментів в період з 2009 року по 09 вересня 2015 року зумовлено обставинами, які мають істотне значення і не залежать від його волі, про що свідчать матеріали справи, з яких вбачається, що він з 2009 року по 22.05.2013 року постійно працював на посаді юрисконсульта в ТзОВ «Галенергоресурс».

Ухвалою Жовківського районного суду № 2-336/11 від 28 липня 2015 року, яка набрала законної сили 10.08.2015 року встановлено, що у період 2009-2011 року виконавчі листи № 2-972/09, виданий 21.10.2009 року та № 2-336/11, виданий 09.03.2011 року Жовківським районним судом, державним виконавцем Войтюком Є.С. направлено на виконання по місцю його праці в ТзОВ «Галенергоресурс» м. Жовква вул. Б. Хмельницького, 35.

Звертає увагу, що 22.05.2013 року він був звільнений з ТзОВ «Галенергоресурс», однак дане підприємство заборгувало йому заробітну плату за період з січня 2010 року до моменту звільнення, а саме 22 травня 2013 року в сумі 50 694,44 грн.

У зв`язку із невиплатою йому заробітної плати він змушений був звертатися до Жовківського районного суду з позовом про стягнення заробітної плати. Рішенням Апеляційного суду Львівської області ТзОВ «Галенергоресурс» зобов`язано сплатити йому заробітну плату з урахуванням компенсації, індексації по 12 березня 2012 року. Рішенням Жовківського районного суду у справі № 444/1753/2013 від 09 липня 2013 року його позовні вимоги було задоволено.

В той же час стверджує, що станом на даний час з ТзОВ «Галенергоресурс» вищевказаної заборгованості по заробітній платі не стягнуто, що підтверджується постановою Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 13.04.2018 року ВП № 55965774 про відкриття виконавчого провадження.

Зазначає, що повністю доведено відсутність його вини у виникненні заборгованості, якщо така є, бо йому невідомо та відсутність його участі у перерахунку аліментів стягувачу, оскільки вважає, що він не є стороною правовідносин, що мав вчинити певні дії на виконання постанови державного виконавця, сторонами цих правовідносин є орган ДВС та ТзОВ «Галенергоресурс», тому не ґрунтується на законі пред`явлення вимоги до нього як до сторони таких правовідносин.

Вказує, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок того, що ТзОВ «Галенергоресурс» не виконував постанову державного виконавця і не здійснював стягнення аліментів з нього та не виплачував йому заробітну плату за період з січня 2010 по 22.05.2013 року.

Позивач стверджує, що з листів державного виконавця Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області Макогін В.М. від 03.10.2016 року № 16136597 та № 2547770 вбачається, що стягувачу ОСОБА_3 у ВП № 16136597 по виконанні виконавчого листа № 2-972/09 та ВП № 25477210 по виконанні виконавчого листа № 2-336/11 повідомлено, що він, ОСОБА_1 , з 2010 року по травень 2013 року працював у ТзОВ «Таленергоресурс», однак підприємство не здійснювало стягнення коштів з нього, як боржника у зв`язку із чим заборгувало 17031 грн. 30 коп. та 7072 грн. 00 коп. відповідно. Державний виконавець роз`яснив стягувачу ОСОБА_3 те, що відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» вона як стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов`язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи, тобто ТзОВ«Галенергоресурс».

А тому вважає, що його заборгованість зі сплати аліментів через наведене становить 0 грн.

Зазначає, що заборгованість по сплаті аліментів, що виникла у зв`язку із несплатою ним аліментів з його вини становить 8560 грн. 80 коп.

Позивач звертає увагу, що 28.02.2017 року ним частково сплачено вищевказану заборгованість в сумі 4719,00 гри., що підтверджується фіскальним чеком № 4733, виданим 28.02.2017 року ВПЗ Жовква, а тому залишок заборгованості по сплаті аліментів станом на 28.02.2017 року становить 3841 грн. 80 коп.

В той же час вважає, що ухвалою Жовківського районного суду у справі № 2-336/11 від 28 липня 2015, яка набрала законної сили 10.08.2015 року, встановлено, що у період з 16.09.2014 року по 20 листопада 2014 року він був хворий, а тому не мав можливості сплачувати аліменти за вказаний період, маючи додаткові витрати на лікування та купівлю медикаментів, тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуваию і є підставою для звільнення від заборгованості.

Виходячи з наведеного та враховуючи відсутність його вини в утворенні заборгованості вважає, що його позовні вимоги щодо звільнення від сплати заборгованості за аліментами підлягають задоволенню.

Також звертає увагу, що на даний час він створив нову сім`ю, в якій народилися ІНФОРМАЦІЯ_5 дочка ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_6 дочка ОСОБА_11 , у зв`язку з чим змінився його сімейний стан, що, на його переконання, є додатковою підставою для задоволення позовних вимог щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Вказує, що від сплати аліментів не ухилявся і сплачував з 2009 року по даний час по мірі можливості з врахуванням вимог законодавства та рішення суду, більше того намагається утримувати своїх дітей за позичені кошти, щоб створити їм умови наближені до належних, однак істотне погіршення його матеріального становища, а саме фактичне проживання в борг, не дають змоги сплачувати аліменти у встановленому розмірі.

А тому враховуючи конкретні обставини справи, що мають істотне значення, а саме невиплату заробітної плати за період з січня 2010 року по 22.05.2013 року, а також не стягнення даної заборгованості по даний час, захворювання та наявність додаткових витрат на лікування та купівлю медикаментів, коштів, недостатньо для сплати аліментів за спірний період, а тому на підставі ч. 2 ст. 197 СК України вважає можливим звільнити його від заборгованості по аліментах повністю. Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені у позовній заяві, просить такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив.

Зокрема, подав на адресу суду відзив на позовну заяву, викладене в якому підтримав у судовому засіданні.

Заперечення проти позову мотивує тим, що згідно отриманого розрахунку заборгованості по аліментах від 16.03.2017 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області Макогін Василем Миколайовичем щодо примусового виконання виконавчого листа №2-336/11, виданого 09.03.2011 року Жовківським районним судом Львівської області, наявна заборгованість щодо сплати аліментів в розмірі 15632 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 80 коп. При цьому згідно цього розрахунку відповідачем жодного разу не сплачувались аліменти за період перебування виконавчого листа у Жовківському ВДВС. Згідно отриманого розрахунку заборгованості по аліментах від 16.03.2017 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області Макогін Василем Миколайовичем щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-972/09, виданого 21.10.2009 року Жовківським районним судом Львівської області, наявна заборгованість щодо сплати аліментів в розмірі 17031(сімнадцять тисяч тридцять одна) грн. 30 коп. Загальна сума заборгованості становить 32664 грн. 10 коп.

В подальшому 25 серпня 2015 року Жовківським районним судом Львівської області було прийнято рішення, яким змінено розмір аліментів та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь їх матері ОСОБА_3 у розмірі 810 грн. щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття. В результаті було відкрито виконавче провадження на підставі цього рішення суду, згідно якого розмір заборгованості становить 10111,00 грн. і яка утворилась з лютого 2016 року, хоча ОСОБА_1 по цьому виконавчому провадженню повинен був сплачувати дуже незначну суму аліментів в розмірі 810,00 грн. + індексацію.

Зазначає, що згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05.10.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь їх матері ОСОБА_3 у розмірі 888,50 грн. щомісячно на одну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Звертає увагу суду на те, що Сімейний кодекс України не ставить в залежність наявність доходу в батька до обов`язку утримання ним своїх дітей. Обов`язок дбати за матеріальне благополуччя дітей є особистим обов`язком кожного з батьків і чинне законодавство не містить підстав для звільнення від такого, крім ст. 188 СК України.

Вказує, що з матеріалів позовної заяви не вбачається доказів того, що у позивача в період з 2011 по 2013 роки була тяжка хвороба чи інша обставина, що мала істотне значення.

Стверджує, що невиплата заробітної плати позивачеві в цей період не може бути підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. Така обставина може бути підставою для незастосування до нього заходів відповідальності, а саме нарахування та сплати пені. Заробітна плата позивача стягнута на його користь рішенням суду і повинна була бути йому виплачена або буде виплачена. При цьому позивач стягнув з ТОВ «Галенергоресурс» всю заробітну плату за період з 2011 року по 2013 рік без вирахування аліментів.

При цьому згідно інформації з Єдиного реєстру виконавчих проваджень немає відкритого виконавчого провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_1 боргу з ТОВ «Галенергоресурс"

Вважає, що судом повинно бути враховано, що троє дітей позивача, щодо звільнення від сплати заборгованості з аліментів на яких заявлено позов, на цей час та на час виникнення заборгованості по аліментах не мають та не мали у власності жодного нерухомого чи цінного рухомого майна, перебувають на утриманні матері, інших доходів не мають, та не мають інших осіб, які могли б їх утримувати. Мати дітей, відповідач ОСОБА_3 в період 2011- 2013 років перебувала у відпустці по догляду за дитиною і теж була обмеженою у можливості надавати забезпечення дітям, а тому звільнення від сплати заборгованості по аліментах призведе до істотного порушення прав дітей.

Стверджує, що позивач в період 2011-2013 років був працездатною особою, не мав жодних обмежень по роботі та працевлаштуванню за станом здоров`я, не мав інших осіб, яких за законом міг утримувати, а тому мав повну можливість сплачувати аліменти та надавати утримання своїм трьом малолітнім дітям.

У зв`язку з цим вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення.

Крім того вказує, що позивач зазначає в позовній заяві, що в 11.07.2015 році звертався до Жовківського районного суду Львівської області із скаргою, де зазначає про обізнаність його з розрахунком заборгованості по аліментах та 28.07.2015 року ухвалою суду було вирішено його скаргу по даному виконавчому провадженню щодо розрахунку заборгованості з аліментів. Отже з цього часу минуло більше трьох років, а тому в позові повинно бути відмовлено і з застосуванням наслідків спливу строку позовної давності, про що просить відповідач.

Представник третьої особи Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, від них на адресу суду не надходило жодних клопотань, пояснень.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи та ухвалити рішення за відсутності представника третьої особи Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, зокрема позовну заяву із додатками та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Позивачем та представником відповідача визнається, що 02.10.2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб в Гійченській сільській раді Жовківського району Львівської області, актовий запис № 15, який в подальшому був розірваний рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 21.10.2013 року у справі № 444/1712/13-ц та те, що у даному шлюбі народилося троє дітей, а саме дочки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії розрахунку заборгованості по аліментах від 16.03.2017 року, який складено державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області Макогін Василем Миколайовичем при примусовому виконанні виконавчого листа №2-336/11, виданого 09.03.2011 року Жовківським районним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання дітей щомісячно в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.08.2010 року, вбачається, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість щодо сплати аліментів в розмірі 15632 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять дві) гривні 80 коп.

При цьому необхідно звернути увагу, що боржником жодного разу не сплачувались аліменти за період перебування виконавчого листа у Жовківському ВДВС.

З копії розрахунку заборгованості по аліментах від 16.03.2017 року, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області Макогін Василем Миколайовичем щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-972/09, виданого 21.10.2009 року Жовківським районним судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 на утримання дітей щомісячно в розмірі 1/3 частини його заробітку до досягнення дітьми заробітку вбачається, що наявна заборгованість щодо сплати аліментів в розмірі 17031 (сімнадцять тисяч тридцять одна) грн. 30 коп. Тобто загальна сума заборгованості становить 32664 грн. 10 коп.

Суд враховує, що учасниками визнається та постановою державного виконавця Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівскій області Бакум Н. М. у виконавчому провадженні № 56424041 підтверджується, що 25 серпня 2015 року Жовківським районним судом Львівської області було прийнято рішення, яким змінено розмір аліментів та вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь їх матері ОСОБА_3 у розмірі 810 грн. щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що заборгованість виникла не з його вини, оскільки йому не виплачено заробітної плати за відпрацьований час за попереднім місцем праці, а саме у ТзОВ "Галенергоресурс", незважаючи на те, що судом ухвалено рішення про стягнення заборгованості по заробітній платі. Крім того вважає, що додатковими підставами для звільнення від сплати заборгованості по аліментах є те, що він створив іншу сім`ю, в якій в нього народилося ще двоє дітей.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

А тому при вирішенні даного спору суд надає перевагу насамперед інтересам дітей.

Необхідно відмітити, що норми Сімейного кодексу України не ставлять в залежність наявність доходу в батька до обов`язку утримання ним своїх дітей.

Обов`язок дбати за матеріальне благополуччя дітей є особистим обов`язком кожного з батьків і чинне законодавство не містить підстав для звільнення від такого, крім ст. 188 СК України.

Так згідно ст. 188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Суд враховує, що позивачем не підтверджено жодними доказами, що в період з 2011 року по 2015 рік він тяжко хворів або те, що існували інші обставини, що мають важливе значення для звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Невиплата заробітної плати позивачеві в цей період не може бути підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Така обставина може бути підставою для незастосування до відповідача заходів відповідальності, а саме нарахування та сплати пені.

Крім того суд враховує, що сам позивач визнає, що рішенням суду з його роботодавця ТзОВ "Галенергоресурс" вирішено стягнути заборгованість по заробітній платі.

Те, що позивач створив іншу сім`ю, у якій має ще двоє дітей, також не є підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах, а може бути лише підставою для зменшення розміру аліментів.

Також суд бере до уваги, що немає відомостей про те, що троє дітей позивача, щодо звільнення від сплати заборгованості з аліментів на яких заявлено позов позивачем, на цей час та на час виникнення заборгованості по аліментах мали чи мають у власності нерухоме чи цінне рухоме майно, утримання зі сторони матері є достатнім для їх розвитку.

З копії довідки про доходи ОСОБА_1 , яка видана Закарпатською митницею ДФС вбачається, що ОСОБА_1 працює, отримує заробітню плату, що свідчить про те, що він має можливість утримувати дітей.

В той же час суд враховує, що позивачем не надано жодних доказів про те, що ним вживалися хоча б якісь заходи на погашення існуючої заборгованості.

Звільнення від сплати заборгованості позивача позбавить дітей належного їм утримання та, на переконання суду, обмежить їх право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При вирішенні даного спору суд надає перевагу саме інтересам дітей.

Суд не може своїм рішенням допустити порушення прав дітей.

Крім того суд вважає недоведеними обставини, які б свідчили про те, що заборгованість у позивача по сплаті аліментів виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні позивачем підтверджено, що на даний час він працює.

Наведене свідчить про можливість погашення позивачем заборгованості по сплаті аліментів.

А тому суд приходить до висновку про відмову задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами в сумі 32664 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 10 коп., які стягуються в користь ОСОБА_3 на утримання дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виникла у період з 2010 року по 03.10.2016 року у виконавчому провадженні № 16136597 та виконавчому провадженні № 25477210.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд наголошує на тому, що норма ч. 1 ст. 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стала відомо (могло стати) про порушення права, покладається на позивача. (Постанова Верховного Суду України від 29.10.2014р. №6-152цс14).

В той же час суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Судом не встановлено порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Тому і немає підстав застосовувати наслідки спливу строку позовної давності, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову по суті позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд враховує, що при зверненні в суд із позовом позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., однак ним було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши дане клопотання було постановлено задоволити частково заяву позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, а саме відстрочено позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору на визначений строк, а саме до ухвалення судового рішення у даній справі.

Так як суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, а тому з позивача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в користь держави, який повинен був бути сплачений станом на звернення в суд із позовною заявою, яка є предметом розгляду у даній справі, тобто станом на 29.12.2018 року.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що немає підстав для задоволення позовних вимог позивача, у таких необхідно відмовити.

Керуючись статтею 23, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами в сумі 32664 (тридцять дві тисячі шістсот шістдесят чотири) грн. 10 коп., які стягуються в користь ОСОБА_3 на утримання дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка виникла у період з 2010 року по 03.10.2016 року у виконавчому провадженні № 16136597 та виконавчому провадженні № 25477210- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого головним державним інспектором у Закарпатській митниці ДФС, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 ) в користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Зеліско Р. Й.

Повне рішення складено 24 липня 2019 року.