Провадження №2-з/522/534/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Шкамерда К.С., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Гаврилюк Ю.С. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову, відповідно до якої просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

-житловий будинок, загальною площею 156,2 кв.м., житловою площею 63,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - за договором купівлі-продажу, 703, виданий 07.06.2007 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М.;

-житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 - за договором купівлі-продажу, 518, виданий 30.04.2018 року приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Шаталюк В.М.

із забороною відчуження житлових будинків, внесення у відповідний реєстр відомостей про накладення арешту.

В обґрунтування заяви адвокат Гаврилюк Ю.С. вказує, що ОСОБА_1 має намір протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Крім того, адвокат Гаврилюк Ю.С. вказує, що 16.07.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики в розмірі 40 000 дол. США строком на 11 місяців, зі строком повернення грошових коштів не пізніше 15 червня 2016 року, що було письмово оформлено у формі розписки. В період до 15 червня 2016 року ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання та не повернув ОСОБА_1 борг, незважаючи на неодноразові вимоги останнього.

17.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено ще один договір позики в розмірі 15 000 дол. США строком на півроку, зі строком повернення грошових коштів не пізніше 01.09.2018 року.

При цьому ОСОБА_2 в усній формі запропонував продовжити строк повернення боргу за першим договором позики та пообіцяв, що поверне боргу у розмірі 40 000 дол. США одночасно з поверненням боргу а другим договором позики у розмірі 15 000 дол. США в трок до 01.09.2018 року.

Так за домовленістю між собою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 дійшли угоди щодо подовження строку виконання зобов`язань за обома договорами позики зі строком повернення грошових коштів не пізніше 01.09.2018 року.

В період до 01.09.2018 року ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання та не повернув ОСОБА_1 борг, незважаючи на неодноразові позики від 17.02.2018 року.

У строк до 08.11.2018 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 частину коштів у розмірі 12 916 дол. США.

Із залишку боргу у розмірі 42 084 дол. США ОСОБА_2 зобов`язався повернути 35 000 дол. США відповідно до наступного графіку: 10 000 дол. США - 13.11.2018 року, 15 000 дол. США - 16.11.2018 року, 10 000дол. США - 23.11.2018 року.

Решту грошових коштів у розмірі 7 084 дол. США зобов`язався повернути якомога швидше.

Проте, станом на 08.11.2018 року ОСОБА_2 повернув лише 12 916 дол. США, решту своїх зобов`язань ОСОБА_2 не виконав та не повернув решту грошових коштів.

В подальшому 05.03.2019 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 ще 11 000 дол. США.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання так і не виконав, у зв`язку з чим залишок боргу складає 31 084 дол. США.

У зв`язку з чим, просить постановити ухвалу про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_2 вже досить тривалий час не виконує свої зобов`язання за договорами позики, у зв`язку з чим є побоювання, що ОСОБА_2 незаконно привласнив кошти заявника та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права та інтереси заявника, та що після отримання позовної заяви про стягнення боргу за договорами позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, намагатиметься уникнути виплати заборгованості за кредитними договорами шляхом перереєстрації свого нерухомого майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника та призвести до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява адвоката Гаврилюка Ю.С., який звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подана заявником заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином підлягає невідкладному розгляду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що ОСОБА_2 вже досить тривалий час не виконує свої зобов`язання за договорами позики, у зв`язку з чим є побоювання, що ОСОБА_2 незаконно привласнив кошти заявника та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права та інтереси заявника, та що після отримання позовної заяви про стягнення боргу за договорами позики, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, намагатиметься уникнути виплати заборгованості за кредитними договорами шляхом перереєстрації свого нерухомого майна, що може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав заявника та призвести до ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених заявником в заяві про забезпечення позову до суду не надано.

Крім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 11.07.2019 року, житловий будинок, загальною площею 156,2 кв.м., житловою площею 63,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - за договором купівлі-продажу, 703, виданий 07.06.2007 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.М. належить на праві власності ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявник у вище зазначеній заяві про забезпечення позову не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутнє достатнє обґрунтування застосування забезпечення позову, відсутні докази на підтвердження обставин викладених в заяві, відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами доказування, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда