Справа № 214/8401/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання - Фартушної К.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 року представник позивача Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, діючи в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина або опікуна.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 має двох малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відношенні ОСОБА_2 є одинокою матір`ю. З 01.02.2018 року діти перебувають на обліку в Службі у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків. Через недбальство ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_2 не пройшов медичний огляд та не приступив до занять в школі, тим самим порушено право дитини на освіту. З 12.09.2018 року малолітнього ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_6 було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», оскільки мати покинула сина на співмешканця та його матір. З відповідачем систематично проводилась профілактично - роз`яснювальна робота, в ході якої остання попереджалась про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків., надавала пояснення, зобов`язання, в яких неодноразово надавала згоду на позбавлення батьківських прав у відношенні дітей у випадку їх невиконання. На відповідача неодноразово складалися адміністративні протоколи за ст.ст. 173-2, 184 КУпАП. З вересня 2018 року мати жодного разу не відвідала дитину у комунальному закладі, до служби у справах дітей з питання повернення сина на виховання не зверталась. Оскільки зазначені фактори в своїй сукупності є свідченням умисного невиконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів малолітньої дитини, на її захист Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 01.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження

В судове засідання представник позивача Іванова О.В. не з`явилась, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.

Представники третіх осіб - Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Грузицька І.В. та КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Орісік О.С. в судове засідання не з`явилися, кожен окремо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав не заперечували, позовні вимоги органу опіки підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяви про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відзив на позовну заяву не надала.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.»

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про його народження серії НОМЕР_1 від 30.05.2012 року та серії НОМЕР_2 (а.с.6, 18).

Відомості про батька сина ОСОБА_2 внесено за прізвищем та громадянством матері - ОСОБА_1 , а ім`я та по-батькові дитини батька записано за її вказівкою в порядку ст.135 СК України, що слідує з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 11.12.2018 року (а.с.23, зворот а.с. 23).

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проживала зі співмешканцем ОСОБА_8 , який є батьком другої дитини ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, на теперішній час ОСОБА_1 змінює своє місце проживання.

Як слідує з листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №654/5.2 від 12.09.2018 року (а.с.14), сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Умови для проживання дітей незадовільні, мати неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки. Мати ОСОБА_1 не займається вихованням дітей, не виходить на зв`язок, місце її перебування невідоме. За інформацією адміністрації КЗШ №119 малолітній ОСОБА_2 не пройшов медичне обстеження перед навчальним роком, часто відсутній на навчальних заняттях, що викликає занепокоєння.

Крім того, із заяв ОСОБА_1 , поданих до Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради (зворот а.с.15,16,зворот а.с. 18, ас. 19) слідує, що останньою не створені належні житлові умови для дітей, зокрема ОСОБА_2 , в квартирі брудно, грибок, запас продуктів обмежений. Просить тимчасово влаштувати сина до центру реабілітації. Зобов`язуються створити належні умови. Спеціалісти служби проводять з нею профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків та зловживання алкогольними напоями. Крім того, згідно заяви від 12.03.2019 року ОСОБА_1 зазначила, що її донька ОСОБА_3 проживає на даний час з батьком ОСОБА_8 , а її син ОСОБА_2 перебуває в центрі реабілітації дітей за письмовою заявою ОСОБА_6 , оскільки вона залишила свого сина на сторонню йому людину, вона не бачила свого сина 7 місяців, не утримувала його, не цікавилась його життям та здоров`ям.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 12.09.2019 року, яка є матір`ю співмешканця відповідача, вона просить влаштувати дитину до реабілітаційного центру, оскільки відповідач пішла у невідомому напрямку, до дітей не з`являється, не хвилюється за них, не телефонує (а.с. 21). 07.09.2018 року.

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_1 проживала сім`єю слідує, що умови є незадовільними для проживання дітей. Наявний неприємний запах (сморід), брудно , пліснява, шпалери обдерті. У дітей відсутня окрема спальня та робоче місце, речі брудні, обмаль іграшок та книжок (акти обстеження від 31.01.2018 року, від 14.08.2018 року а.с.7,8).

Згідно з протоколом засідання ради профілактики №2 КЗШ №119 від 31.08.2018 року було постановлено поставити на облік сім`ю учня 1-а класу ОСОБА_2 , як сім`ю, яка опинились у складних життєвих обставинах. Організувати рейд в сім`ю, тримати на контролі з боку адміністрації, класного керівника (а.с. 12).

Судовим розглядом також встановлено, що з 12.09.2018 року малолітній ОСОБА_2 влаштований до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. З часу влаштування дитини до комунального закладу ОСОБА_1 жодного разу сина не навідала, ним не цікавились

За фактом неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності, свідченням чому є відповідь Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (зворот а.с.12, 15).

Встановлені судом обставини, підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача ОСОБА_1 життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім її малолітнього сина, фактично умисно самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків, що суд розцінює як свідоме нехтування їх виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.141, ст.150 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний стан.

У силу вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав.

При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3.

Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми обов`язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідачів від виконання обов`язків щодо виховання дитини мають бути безспірними.

При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні №39948/06 від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України» зазначив, що «… розірвання сімейних зв`язків між батьками та дитиною означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин, у зв`язку з чим рішення національних органів має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання…».

Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради від 11.12.2018 року №10/36-5104 (а.с.36-37), вирішено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов`язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Крім того, відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Так, суд погоджується із зазначеними висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1 , оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт неналежного виконання нею батьківських обов`язків, яке виражається у відсутності з її боку піклування про фізичний і духовний розвиток дітей, не прийняття участі в його вихованні, безвідповідальне ставлення до нього загалом. При цьому така поведінка ОСОБА_1 є винною та свідомою. Подання відповідачем заяви про влаштування дітей до інтернату, та залишення дітей під наглядом сторонніх осіб без попередження про це є безпосередніми свідченнями самоусунення від виконання батьківських обов`язків та відсутності інтересу до життя та майбутнього дітей. Провівши ретельний аналіз життя ОСОБА_1 , у тому числі відсутність офіційного місця роботи, часту зміну місця проживання, характеризуючи дані, її ставлення до сина, пасивне відношення до нього протягом останнього часу, відсутність тенденції до виправлення, та враховуючи заяву ОСОБА_1 про визнання позову, суд приходить до висновку, що застосування до відповідача крайніх заходів у виді позбавлення її батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів, що узгоджується з правовими висновками Європейського суду з прав людини, викладеними в п.48 рішення від 18.12.2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України» та в п.65 рішення № 46544/99 у справі «Кутцнер проти Німеччини».

Поміж іншим, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на передбачене ст.169 СК України її право на поновлення батьківських прав в судовому порядку після зміни її поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, обставин, що були підставою для її позбавлення батьківських прав з переосмисленням її ставлення до дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Як слідує з положень ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки відповідач є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов`язана утримувати своїх дітей, не дивлячись на фактичну відмову від них, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття - на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватимуть діти.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з осіб, які будуть стягувачами аліментів, не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти продовжуватимуть стягуватись з вирахуванням тієї рівної частки (1/6 відповідно), що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, звільненого від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в 1409,60 грн. за одночасне пред`явлення немайнової та майнової вимог, які є окремими об`єктами справляння судового збору.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття - на користь опікуна або державного закладу, в якому буде перебувати дитина.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчі листи для пред`явлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частковою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, код ЄДРПОУ юридичної особи 05410871, юридична адреса: вул. Володимира Великого 32, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

ОСОБА_1 , РНОКПП не відомий, останні відомі місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, , юридична адреса: вул. Павла Глазового 4-а, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради, , юридична адреса: вул. Озерна, 17, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Заочне рішення суду складено та підписано 25.07.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь