Справа № 136/1074/19
провадження № 2/136/347/19
УХВАЛА

іменем України

"23" липня 2019 р. м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., отримавши та розглянувши цивільну справу за позовом керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 473 696, 66 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немирівської місцевої прокуратури звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача.

21.06.2019 відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява №136/1074/19 була передана на розгляд судді Кривенко Д.Т.

24.06.2019 суддя Кривенко Д.Т. заявив самовідвід від участі у розгляді даної справи, мотивуючи тим, що 27.06.2018 під його головуванням було ухвалено рішення у цивільній справі №136/634/18 за позовом Виконувача обов`язків керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах Липовецької міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області про стягнення збитків, завданих безоплатним землекористуванням, яким відмовлено в задоволенні даного позову.

Вказане судове рішення було предметом перегляду апеляційною інстанцією за наслідками якого 21.09.2018 було ухвалено рішення Апеляційним судом Вінницької області, відповідно до якого апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області задоволено частково. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 27 червня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову виконувача обов`язків керівника Немирівської місцевої прокуратури діючого в інтересах Липовецької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих безоплатним землекористуванням відмовлено.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки заявлені позовні вимоги про стягнення завданих збитків органу місцевого самоврядування з вини відповідача (ст.1166 ЦК України) не відповідають встановленим обставинам справи та змісту правовідносин, що склались між сторонами, позивачеві слід звертатись в суд з кондикційним позовом на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ураховуючи те, що новий позов поданий з урахуванням позиції апеляційної інстанції, а суд залишається пов`язаний висновками, що викладені у судовому рішенні від 27.06.2018, яке було скасоване, отож заявив самовідвід від участі у розгляді даної справи, оскільки дана обставина може викликати сумнів в неупередженості судді.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів, кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом.

Положеннями ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.1 1.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід, а право особи, яка бере участь у справі гарантоване їй правом на відвід такого судді.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя повинен уникати взаємовідносин, які можуть вплинути на незалежність та неупередженість судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Крім того, у відповідності до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За правилами ст.36 ЦПК України, визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) зокрема якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та/або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З підстав, зазначених у статтях 36, 37, 38 ЦПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ст.40 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення прав сторін на доступ до правосуддя та та справедливий розгляд даної справи неупередженим судом поза будь - яким сумнівом, суд вважає за доцільне заяву задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Кривенко Д.Т., - задовольнити.

Передати позовну заяву №136/1074/19 за позовом керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів в сумі 473 696, 66 грн., - для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включається до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.Т. Кривенко