Провадження № 22-ц/802/656/19 Категорія: 2 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Здрилюк О.І., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

прокурора Романішиної Т.Л.,

представника відповідача Стасюка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області до ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області звернувся в суд з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №00000265 від 17 вересня 2018 року Луцькій місцевій прокуратурі стало відомо, що відповідач незаконно отримав земельну ділянку згідно рішення Боратинської сільської ради від 29 грудня 2011 року №10/5, площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с АДРЕСА_1 району Волинської області з кадастровим номером НОМЕР_1 . Незаконність, на думку прокурора, полягає у тому, що відповідач у 2006 та 2009 роках вже отримував в порядку безоплатної приватизації земельні ділянки з таким цільовим призначення і вже використав свою норму приватизації, яка встановлена у ст.121 ЗК України.

З наведених підстав прокурор просить визнати незаконним та скасувати рішення Боратинської сільської ради від 29 грудня 2011 року №10/5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 0,1000 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с АДРЕСА_1 району АДРЕСА_2 області з кадастровим номером НОМЕР_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,1000 га. у власність територіальної громади Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року у задоволенні позовних вимог Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області до ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Боратинської сільської ради від 29 грудня 2011 року №10/5 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_1 площею 0,1000 га., яка знаходиться в с. Рованці Боратинської сільської ради для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Цим же рішенням вирішено передати у власність відповідача вказану земельну ділянку, а також видати державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 (а. с.65).

З листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 11.10.2018 № 10-3-0.3-6817/2-18 вбачається, що гр. ОСОБА_1 розроблялась технічна документація із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в с. Лище Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,10 га, розташовану в с.Рованці Баратинської сільської ради Луцького району Волинської області, технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,85 га, розташовану в с. Забороль Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області та отримано державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 19 грудня 2006 року, серії НОМЕР_3 від 11 лютого 2010 року, серії НОМЕР_4 від 19 вересня 2011 року.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 42, ст. 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Згідно зі змістом статей 4, 51 ЦПК України обов`язок визначати відповідача у справі покладається на позивача. У разі пред`явлення позову до неналежних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі. Разом з тим, суд зобов`язаний роз`яснити позивачу його право заявити позов до належного відповідача. При цьому на стадії апеляційного перегляду справи суд позбавлений можливості заміни неналежних відповідачів.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності (ч.1 ст. 81 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Як встановлено з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини з визнання незаконним та скасування рішення Боратинської сільської ради у зв`язку з порушенням умов приватизації земельної ділянки, які регулюються нормами Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та віднесені до виключних повноважень сільської ради.

Звернувшись до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Боратинської сільської ради та повернення цієї земельної ділянки, прокурор помилково відповідачем зазначив лише громадянина ОСОБА_1 , який не наділений повноваженнями щодо розпорядження землями комунальної власності.

Розглянувши справу за позовом заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області до ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки- суд першої інстанції неправильно визначився із суб`єктним складом учасників вказаних правовідносин.

Суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучати до участі у справі належних відповідачів.

Разом з тим, відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2, 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Проте, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову з підстав спливу позовної давності не зазначив у рішенні чи порушено, невизнано або оспорено право позивача, в інтересах якого звернувся з позовом до суду прокурор, чи є відповідальним за це відповідач ОСОБА_1 , а також не зробив висновку про доведеність позовних вимог прокурора.

Розгляд справи за участі неналежного відповідача щодо позовних вимог про скасування рішення Боратинської сільської ради позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо обґрунтованості чи необґрунтованості заявлених вимог по суті, а також про початок перебігу позовної давності.

При цьому ОСОБА_1 не може бути відповідачем за позовними вимогами про скасування рішення сільської ради.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову в задоволенні позову з підстав спливу позовної давності, оскільки в даному випадку в задоволенні зазначеного позову необхідно відмовити, у зв`язку з пред`явленням його до неналежного відповідача в частині позовних вимог щодо скасування рішення сільської ради.

Позовна вимога про зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку є похідною від вимог про скасування рішення Боратинської сільської ради, а тому також не може бути задоволена.

Викладене не позбавляє прокурора права повторно звернутися з позовом до суду для захисту інтересів держави, вірно визначивши коло відповідачів.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, рішення суду - скасувати, у задоволенні позову заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області відмовити з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі уповноваженого органу Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області до ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді