Справа № 2-6533/11
Провадження № 6/638/233/19
У Х В А Л А

І м е н е м у к р а ї н и

15 липня 2019 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

за участю секретаря Мунтяну І.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Харкові заяву Харківської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , управління Держземагенства м. Харкова, треті особи- управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_3 , про поворот виконання рішення,

У С Т А Н О В И В :

25.03.2019 року уповноважений представник Харківської міської ради Харківської області звернувся до суду з заявою про поворот виконання рішення .

Доводи заяви обґрунтовано тим, що 27.08.2015 року судом постановлено рішення, яким позовні вимоги Харківської міської ради про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1179 га по АДРЕСА_1 від 07.11.2001 року № 4240, про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.11.2001 року № 2-2034, зареєстрованого у виконавчому комітеті Харківської міської ради за № 771 від 19.12.2001 року , укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1179 га по АДРЕСА_1 від 10.12.2001 року № 4127, про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів від 20.03.1997 року № 54/6 Про надання дозволу громадянину ОСОБА_1 на будівництво гаражу розміром 7х6 м на земельній ділянці, наданій для садівництва по АДРЕСА_2 , про визнання недійсним державного акту на право приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0.1189 га по АДРЕСА_2 для ведення садівництва від 05.12.1996 року серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 776 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності від 22.02.1999 року № 8, виданого виконавчим комітетом Дзержинської районної ради м. Харкова Гадяцькому ОСОБА_4 на право приватної власності на гараж літ. "А", площею 41.4 кв м на приватній садовій ділянці по АДРЕСА_2 , про зобов"язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку по АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради та звільнити земельну ділянку площею 0,1189 га по АДРЕСА_2 шляхом демонтажу гаражу та іншого нерухомого майна, розташованого на ділянці та привести її у стан, придатний для подальшого використання залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п.п.6 та 6,1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1981 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 для ведення садівництва від 24.10.2001 року № 1925.

Визнано незаконним та скасовано рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п.п.7 та 7,1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1982 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про надання в користування земельної ділянки по вул.. Мінській для садівництва від 13.04.1994 № 167.

Визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 06.07.2011 року № 324/11 в частині п.п.8 та 8,1 про задоволення протесту прокурора м. Харкова від 01.07.2011 року № 04-34-1983 вих. 11 та скасування рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Про передачу ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки по АДРЕСА_2 для ведення садівництва від 09.10.1996 року №1004.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 18 330 ( вісімнадцять тисяч триста тридцять) грн.

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 730 ( десять тисяч сімсот тридцять) грн.

Рішення суду 1 інстанції змінено судом апеляційної інстанції в частині стягнення з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 грошової компенсації матеріальної шкоди в розмірі 18 330грн, в задоволенні вимог в цій частині відмовлено.

29.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся дог суду з заявою про поворот виконання скасованого рішення суду від 30.03.2012 року, просив стягнути на його користь з ХМР заподіяні збитки на загальну суму 6 974 684 грн. У разі неможливості відшкодування збитків в зазначеному ним розмірі, вчинити певні дії щодо приведення земельної ділянки в первісний стан та відшкодувати збитки в сумі 1 520 191 грн .

Ухвалою суду від 17.03.2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.06.2017 року апеляційна скарга Гадяцького задоволена частково. Заява про поворот виконання рішення суду задоволена частково. Стягнуто з ХМР на користь ОСОБА_1 суму в розмірі 419 513 грн.

На виконання рішення суду проведено безспірне списання грошових коштів з рахунку ХМР в сумі 419 513 грн.

Постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року касаційна скарга ХМР задоволена.

Справа направлена на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою апеляційного суду від 18.02.2019 року ухвалу суду 1 інстанції змінено, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду відмовлено.

Таким чином, наявні законні підстави для повороту виконання рішення суду, яке скасовано.

В судовому засіданні 15.07.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про зупинення провадження у справі про поворот виконання рішення суду, тому що ним та ОСОБА_3 до Верховного Суду подано касаційні скарги на постанову суду апеляційної інстанції. Просить до вирішення питання в суді касаційної інстанції зупинити провадження у дійсній справі.

Представник ХМР в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та просив відмовити в її задоволенні з тих підстав, що рішення суду набрала законної сили, а факт подачі касаційної скарги ніяким чином не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

Заслухавши думку учасників справи, перевіривши доводи клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України у разі об"єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного , цивільного, господарського чи кримінального судочинства ,- до набрання законної сили судовим рішенням по іншій справі , суд зобов"язаний зупинити провадження у цій справі.

Згідно з п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішенням іншого суду, який розглядає справу, встановлено обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення для даної справи. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Завник клопотання про зупинення провадження у справі не зазначив, у чому полягає неможливість розгляду даної справи .

Сам факт подання касаційної скарги не є підставою для зупинення провадження у справі.

Крім того, до виготовлення повного тексту даного судового рішення ( в судовому засіданні 15.07.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину) , Гадяцький В. ОСОБА_5 повідомив суду про те, що ним отримано інформацію з Верховного Суду про те, що у відкриття провадження за касаційними скаргами , відмовлено.

Таким чином , суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.251,252, 259 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до розгляду Верховним Судом касаційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_6 щодо повороту виконання судового рішення залишити без задоволення.

У відповідності до вимог ст.. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : І.О.Грищенко