Номер провадження: 22-ц/813/4651/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А.Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Черевка П.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М.., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Одеської філії Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи ПРАТ «Українська пожежно-страхова компанія», по якому просив стягнути з відповідача на його користь 28 880,91 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та суму сплаченого судового збору.

При цьому посилається на те, що 21 листопада 2017 року о 12 годині 45 хвилин в місті Одеса, на проїзній частині провулку Покровський, біля будинку № 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Оскільки шкоди зазнали лише забезпечені транспортні засоби та не було завдано шкоди життю чи здоров`ю водіям чи іншим особам, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21.11.2017 року.

Відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_1 добровільно та справедливо визнав себе винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з рахунком, виданим ТОВ "АДІС-Авто" № СЧ-024008 від 27.11.2017, вартість деталей та робіт для ремонту автомобіля ОСОБА_3 становила 58 484,34 грн.

Як наслідок, ОСОБА_3 зобов`язаний був здійснювати ремонт автомобіля за власний рахунок через те, що йому було завдано прямого матеріального збитку у вигляді витрат і ремонт власного автомобіля марки "Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зважаючи на те, що вартість ремонту, пошкодженого з вини ОСОБА_1 , автомобіля марки "Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 58 484,34 грн., а виплачене страхове відшкодування становить лише 29 603,43 грн., ОСОБА_3 матеріальний збиток у розмірі 28 880,91 грн.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2018 року позов - задоволений.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 18.10.2011) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серп НОМЕР_4 , виданий 19.11.1997 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.) 28 880,91 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят гривень) 91 копійка матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , посвідчення водія серія НОМЕР_2 від 18.10.2011) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 РНОКППНОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 19.11.1997 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Не погоджуючись з вказаним рішенням судупредставник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2018 рокута постановити нове, яким відмовити у задоволені позову . Посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду незаконне, необґрунтоване та таке, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інтенції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 21 листопада 2017 року о 12 годині 45 хвилин в місті Одеса, на проїзній частині провулку Покровський, біля будинку № 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 , який керував легковим автомобілем марки "Mersedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_6 , та ОСОБА_3 , який керував легковим автомобілем марки "Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований по провулку Покровський біля будинку № 3. Внаслідок наїзду автомобілем ОСОБА_1 на припаркований автомобіль ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода, в зв`язку з якою автомобіль ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

Оскільки шкоди зазнали лише забезпечені транспортні засоби та не було завдано шкоди життю чи здоров`ю водіям чи іншим особам, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п. 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", було спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 21.11.2017 року.

Відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_1 добровільно та справедливо визнав себе винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 21.11.2017 року, внаслідок чого автомобілю ОСОБА_3 було завдано механічних пошкоджень.

На підставі фактичних обставин справи судом встановлено що, згідно з рахунком, виданим ТОВ "АДІС-Авто" № СЧ-024008 від 27.11.2017, вартість деталей та робіт для ремонту автомобіля ОСОБА_3 становила 58 484,34 грн.

Як наслідок, ОСОБА_3 зобов`язаний був здійснювати ремонт автомобіля за власний рахунок через те, що йому було завдано прямого матеріального збитку у вигляді витрат і ремонт власного автомобіля марки "Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3795221 від 20.06.року, ОСОБА_3 , звернувся за відшкодуванням завданих збитків до вказаного страховика та отримав страхове відшкодування в розмірі 29 603,43 грн., що підтверджується листом Одеської філії' ПрАТ "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" №540-у від 23.02.2018 року про розмір виплаченого страхового відшкодування .

В свою чергу, ОСОБА_1 жодних коштів на відшкодування майнової чи моральної шкоди ОСОБА_3 не надавав.

Суд першої інстанції вірно зазначив що вартість ремонту, пошкодженого з вини ОСОБА_1 , автомобіля марки "Mitsubishi", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 58 484,34 грн., а виплачене страхове відшкодування становить лише 29 603,43 грн., то на момент звернення до суду існує не відшкодований ОСОБА_3 матеріальний збиток у розмірі 28 880,91 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 цієї статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 цієї статті, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Відповідно до п. 3 ч 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Проаналізувавши вищенаведені положення законодавства, судом встановлено, що у даному випадку, в результаті завдання шкоди майну ОСОБА_3 між сторонами по виникло деліктне зобов`язання, згідно з яким у останнього виник обов`язок у повному обсязі відшкодувати шкоду завдану майну позивача.

Підсумовуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності правильним є висновок суду щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги ґрунтуються на приписах закону, та надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, є належними, достовірними та допустимими.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені жодними належними та допустимими доказами і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, висновок суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами справи, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375 , 381-384 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 22 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: О.М. Таварткіладзе

М.М. Драгомерецький