Справа № 136/1867/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

25.07.2019 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Марченко Л.В.,

з участю секретаря Мельніченко Т.Б.,

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Якименка О.О.,

представника відповідача адвоката Сковоронського І.В.,

представника третьої особи адвоката Максимчука А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребищі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ФГ «АТЕК ТУРБІВ», ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя, -

Встановив:

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ФГ «АТЕК ТУРБІВ», ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача: ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розподіл спільного сумісного майна подружжя.

19.07.2019 через канцелярію суду позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 подала заяву про відвід головуючої судді Марченко Л. В., яка була підтримана нею в судовому засіданні, мотивуючи її тим, що ухвалою суду від 18.03.2019 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Сковоронського І. В. про залучення до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 . Однак, 08.04.2019 суддею було прийнято протилежне рішення, зокрема: ухвалою суду від 08.04.2019 було задоволено заяву ОСОБА_3 про залучення її до участі у справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Крім того, ухвалою від 08.04.2019 було задоволено клопотання адвоката Сковоровського І. В. про витребування трудової книжки, хоча поділ майна фермерського господарства ґрунтується не на підставі існування/не існування трудових відносин, а з підстав створення фермерського господарства та набуття його майна в період шлюбу.

Вищезазначена ухвала свідчать про необ`єктивність та упередженість судді, що стало причиною для заявлення їй відводу.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Якименко О.О. подану заяву про відвід головуючому судді Марченко Л. В. підтримав.

Представник відповідача адвокат Сковоронський І.В. та представник третьої особи адвокат Максимчук А.І., кожен окремо, проти задоволення заяви про відвід судді заперечили, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши пояснення позивача за первісним позовом ОСОБА_1 , представників сторін, суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити з наступних підстав.

Підстави для відводу судді визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

У своїй заяві позивач за первісним позовом ОСОБА_1 посилається на норму ст.36 ЦПК України.

Проте, на переконання суду, жодних обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, про наявність підстав, передбачених ч.1 ст.36 ЦПК України, для відводу судді Марченко Л. В. від розгляду вказаної цивільної справи, в тому числі про наявність таких, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді нею чи її представником не наведено, і таких не здобуто в ході розгляду заяви.

Слід зазначити, що виключно доводи позивачки, за відсутності відповідних доказів щодо упередженості судді, в розумінні положень ст.36 ЦПК України не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення заявленого відводу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Крім того, суд також звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Таким чином, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки передбачені ст.ст.36, 37 ЦПК України підстави для відводу судді відсутні, будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості головуючої Марченко Л. В. при розгляді даної справи з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається, тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд,-

Постановив:

В задоволенні заяви позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Марченко Л. В. відмовити за її безпідставністю.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя