ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/9221/18
Провадження № 22-ц/4820/939/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року (суддя Стефанишин С.Л.) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном.

Позов мотивовано тим, що з 15.02.2018 року він є власником 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м, яке знаходиться на третьому поверсі у п`ятиповерховій нежитловій будівлі по АДРЕСА_1 , однак відповідачі протягом тривалого часу неправомірно чинять йому перешкоди у користуванні зазначеним нежитловим приміщенням та не допускають його на територію нежитлової будівлі.

За таких обставин просив зобов`язати відповідачів усунути і не чинити йому перешкоди в користуванні майном шляхом надання вільного доступу до 1/2 частини нежитлового приміщення, яке знаходиться на третьому поверсі у п`ятиповерховій нежитловій будівлі по АДРЕСА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_4 в користуванні майном, шляхом надання вільного доступу до нежитлового приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . В решті позовних вимог відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не спростовано твердження позивача щодо перешкод у користуванні нежитловим приміщенням, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , які чиняться відповідачами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким його позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що він є власником 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м, що розташоване на третьому поверсі будинку АДРЕСА_1 . У суді першої інстанції відповідач визнав, що він чинить перешкоди апелянту у користуванні зазначеним майном, оскільки вважає, що він набув право власності на підставі сфальсифікованих документів.

Крім того, апелянт вказував, що у реєстрі прав на нерухоме майно чітко ідентифіковано що його майно знаходиться на третьому поверсі п`ятиповерхової будівлі в дворі будинку АДРЕСА_1 , і саме в користуванні зазначеним майном чинять йому перешкоди відповідачі, однак суд першої інстанції зазначене не врахував при ухваленні рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Зазначає, що об`єкти нерухомого майна власниками яких є ОСОБА_4 та він з різними індивідуальними номерами не можуть бути одним і тим самим майном. Вимоги ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, в будинку за адресою відмінною від адреси реєстрації нерухомого майна відповідачів є безпідставними.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на усунення перешкод у користуванні майном, шляхом надання йому вільного доступу до нежитлового приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Разом з тим, суд відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог щодо надання вільного доступу до 1/2 частини нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 на третьому поверсі (у дворі будинку) загальною площею 150,1 кв.м у зв`язку з їх недоведеністю.

Однак, такі висновки суду першої інстанції зроблено з порушенням норм матеріального права, а саме ст.15 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 15.02.2018 року укладеного між дарувальником ОСОБА_6 та обдарованими ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є власником 1/2 нежитлового приміщення загальною площею 150,1 кв.м, яке розташоване на третьому поверсі (у дворі будинку), в будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, власником 1/2 частини нежитлового приміщення загальною площею 836.3 кв.м по АДРЕСА_1 є ТОВ «Офіс-Сейл», власником 21/100 частки цього ж приміщення є ОСОБА_8 , власником 16/100 є ОСОБА_9 , а 13/100 - ОСОБА_2 (на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2018 року).

Зі змісту висновку Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області вбачається, що 24.04.2018 року до відділу поліції надійшло звернення ОСОБА_4 стосовно прийняття міри до ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , які незаконно перешкоджають заявнику користуватися належним йому майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . По даному факту працівниками Хмельницького ВП проводилась перевірка в ході якої із звернення ОСОБА_4 стало відомо, що 24.04.2018 року о 17.30 год. останній прибув на адресу АДРЕСА_3 , до своєї житлової будівлі проте, двері приміщення були зачинені та ОСОБА_2 відмовив у доступі до приміщення посилаючись на те, що приміщення площею 836,3 кв.м по АДРЕСА_1 належить йому. Також дані матеріали були спрямовані до СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, де після їх перевірки було встановлено, що у отриманих матеріалах відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення та неможливістю в зв`язку із цим внесення відповідної інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, ОСОБА_4 зазначав, що відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні 1/2 частиною нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 (в дворі будинку) в п`ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі загальною площею 150,1 кв,м. Протягом квітня 2018 року позивачем викликалися працівники поліції, якими зафіксовано той факт, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні зазначеним нерухомим майном.

Висновком Хмельницького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області підтверджується, що 24.04.2018 року до відділу поліції надійшло звернення ОСОБА_4 стосовно прийняття міри до ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , які незаконно перешкоджають заявнику користуватися належним йому майном, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . По даному факту працівниками Хмельницького ВП проводилась перевірка в ході якої із звернення ОСОБА_4 стало відомо, що 24.04.2018 року о 17.30 год. останній прибув на адресу АДРЕСА_3 , до своєї житлової будівлі проте, двері приміщення були зачинені та ОСОБА_2 відмовив у доступі до приміщення посилаючись на те, що приміщення площею 836,3 кв.м по АДРЕСА_1 належить йому.

Належних та допустимих доказів того, що позивачу, чиняться перешкоди в користуванні 1/2 частиною нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 (в дворі будинку) в п`ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі загальною площею 150,1 кв.м матеріали справи не містять.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 заперечував щодо вчинення перешкод позивачу в користуванні ним нерухомим майном, що знаходиться в АДРЕСА_1 (в дворі будинку) в п`ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі загальною площею 150,1 кв.м. Зазначає, що об`єкти нерухомого майна власниками яких є ОСОБА_4 та він з різними індивідуальними номерами не є одним і тим самим майном. Вимоги ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, в будинку за адресою відмінною від адреси реєстрації нерухомого майна відповідачів є безпідставними.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_4 не довів порушення своїх прав користування 1/2 частиною нежитлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 (в дворі будинку) в п`ятиповерховій нежитловій будівлі на третьому поверсі загальною площею 150,1 кв.м.

За таких обставин висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є помилковим, у зв`язку з чим рішення суду в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні майном шляхом надання вільного доступу до 1/2 частини нежитлового приміщення, яке знаходиться на третьому поверсі у п`ятиповерховій нежитловій будівлі по АДРЕСА_1 .

Рішення суду в частині скасування заходів забезпечення позову сторонами не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не переглядається.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог в повному обсязі судові витрати понесені ним покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні майном відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк