Справа № 464/1731/19
пр.№ 2/464/976/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого Тімченко О.В.,

секретар судового засідання Бондар Н.С.,

справа № 464/1731/19

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

вимоги: визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зняття з реєстрації

Обставини справи

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , покликаючись на те, що останній у спірній квартирі з квітня 2016 року не проживає.

Ухвалою судді від 10.05.19. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного провадження.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задоволити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення відповідно до вимог ст.128 ЦПК України.

Треті особи у судове засідання не з*явились, скористались правом подання заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Мотиви та висновки суду

Вирішуючи питання, передбачені ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суду із оцінкою доказів, як цього вимагає ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Позивачу ОСОБА_1 та третім особам (батькам позивача): ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 , де вони і зареєстровані з неповнолітнім сином позивача ОСОБА_5 , 2004 р.н.

У вказаній квартирі також зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_4 , який є колишнім чоловіком позивача (рішення Сихівського районного суду м.Львова від 18.04.16. по справі № 464/948/16-ц про розірвання шлюбу).

Згідно зі ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.1). Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2).

У п.39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

При розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, колишніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла.

З урахуванням того, що позивач - власник квартири, а відповідач її колишній чоловік (колишній член сім`ї власника житлового приміщення), який був зареєстрований у цій квартирі, слід застосувати положення ст.405 ЦК України.

Наведена позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема з позицією, викладеною у постанові від 10 травня 2018 року у справі № 509/1916/16-ц. За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до акту ЛКП «Під Зуброю» від 06.03.19. відповідач з квітня 2016 року у спірній квартирі не проживає.

Отже позивачем доведено, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування нею (відомості про іншу домовленість з власниками відсутні), поважних причин непроживання чи перешкод йому у користуванні такою судом не встановлено. Таким чином, позовні вимоги позивача про визнання відповідача в порядку ч.2 ст.405 ЦК України таким, що втратив право користування жилим приміщенням, є підставними та обґрунтованими.

З відповідача на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК України підлягають стягненню сплачені останньою при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати 776,08 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в :

позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при поданні позову, в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст.354 ЦПК України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 18.07.19.

Суддя О.В.Тімченко