АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 695/1724/18 Провадження 22-ц/793/1068/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: на ухвалу Середа Л.В. Доповідач в апеляційній інстанції - Василенко Л.І.
УХВАЛА

15 липня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

особа, що подає апеляційну скаргу - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_5 за життя на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення, майстерня радіоелектронної апаратури, загальною площею 183, 80 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення в літ. «А», загальною площею 66,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; будинок АДРЕСА_5 ; 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ в м. Києві був складений актовий запис № 15554.

Оскільки за свого життя ОСОБА_5 заповіту не склала, то після її смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої серед іншого ввійшли вищезазначені об`єкти нерухомості.

Позивач вказує, що вона є матір`ю померлої ОСОБА_5 , що відповідно підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 34, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 9, Витягом з Державної реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 9, Витягів № 4, № 82, № 9, № 9.

За викладених обставин ОСОБА_1 виявила намір прийняти спадщину та вчинила відповідні дії передбачені ст.ст. 1268, 1268, 1270 ЦК України, для її прийняття після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В ході оформлення права на спадщину нею було з`ясовано, що намір успадкувати майно померлої ОСОБА_5 виявили також і її дочка - ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_3

23 квітня 2019 року Постановою приватного нотаріуса Анохіною В.М. відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, у зв`язку з тим, що нею не подано належним чином оформлені документи, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на спадкове майно.

У зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно та не досягнення згоди з іншими спадкоємцями щодо варіантів його поділу, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Враховуючи, що всі шість об`єктів нерухомості, щодо права власності на яких виник спір, територіально знаходяться в юрисдикції шести різних судів, то визначити де знаходиться основна частина спірного майна і подати позов у відповідний суд, вбачається за неможливе.

Позивач звернулася з вказаним позовом саме до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області враховуючи виключну підсудність, зокрема те, що найвищу вартість нерухомого майна відповідно до експерної оцінки становить будинок АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідними висновками про вартість майна проведеними ФОП ОСОБА_6 .

За викладеного просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ; 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ; 1/3 частини нежитлового приміщення, майстерня радіоелектронної апаратури, загальною площею 183, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/3 частину нежитлового приміщення в літ. «А», загальною площею 66,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; 1/3 частину будинку АДРЕСА_5 ; 16 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 .

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року відкрито апеляційне провадження у зазначеній справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява про визнання права власності в порядку спадкування подана з додержанням вимог статей 175, 177 ЦПК України, відсутні підстави, визначені статтями 185-186 ЦПК України, для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

12 червня 2019 року ОСОБА_4 , вважаючи, що суд вирішив питання про його права, та зокрема, майнові інтереси, оскаржив ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року про відкриття провадження у зазначеній справі в апеляційному порядку.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 , відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно за індексним номером 1177641 від 13 березня 2013 року є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001259 від 18 березня 2017 року органами досудового слідства провадиться досудове слідство за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України по факту заволодіння 15 березня 2017 року невстановленими особами шахрайським способом квартирою АДРЕСА_8 , чим відповідно заподіяна шкода ОСОБА_4 в особливо великих розмірах.

Скаржник стверджує, що пред`явлення даного позову із суттєвим порушенням правил виключної підсудності є прямим порушенням і незаконним обмеженням його законних інтересів як власника вказаної квартири.

Враховуючи викладене просив суд скасувати оскаржувану ухвалу.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому ОСОБА_3 11 липня 2019 року, останній зазначив, що підстави для її задоволення, на його переконання, відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому 15 липня 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Сизько Д.Б., вказано про те, що оскаржуваною ухвалою питання про права, свободи, інтереси і (або) обов`язки скаржника не вирішувалися, та скаржника у його правах оскаржувана ухвала жодним чином не обмежила.

Просив, за наявності підстав, закрити апеляційне провадження, а в разі відсутності підстав для закриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу скаржника залишити без задоволення.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Черкаської області.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

11.07.2019 представником ОСОБА_4 - адвокатом Куликовим Ю.Ю. до апеляційного суду подано клопотання про відкладення апеляційної скарги розглядом у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання 15.07.2019 по причині розгляду слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_4 .

Враховуючи, що докази надані в підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, з урахуванням думки учасників справи, визнані не належними, у задоволенні клопотання відмовлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сизька Д.Б., ОСОБА_2, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідачами у даній справі визначила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Вимоги мотивовано тим, що між сторонами, як спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , існує спір, щодо об`єктів нерухомого майна належних за життя померлій, враховуючи, що останньою заповіт складено не було.

При розгляді апеляційної скарги ОСОБА_4 - особи, яка не брала участь у справі, проте стверджує, що судом оскаржуваною ухвалою вирішені його права, врахуванню підлягає наступне.

Так, властивістю будь-якого юридичного процесу є стадійність.

Звернення з цивільним позовом і відкриття провадження у цивільній справі, являється першочерговою стадією цивільного судочинства.

Стаття 187 ЦПК України регламентує питання відкриття провадження у справі.

При цьому, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визнання підсудності цивільних справ» судам роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даного спору є декілька об`єктів нерухомого майна, які знаходиться в різних місцевостях та мають різну вартість.

Законодавець чітко виписав положення ст. 30 ЦПК України в частині, що стосується підсудності справи за вимогами, пред`явленими одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, а саме, що у такому випадку спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою, без прив`язки до сумарної вартості декількох об`єктів нерухомості відносно іншого.

Відповідно до наявних в матеріалах справи висновків про вартість майна найвищу оцінку вартості має житловий будинок загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 44,4 кв.м. з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , і становить 197000 грн.

Викладені підстави були враховані позивачем при поданні вказаного позову саме до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року, за встановлення того, що позовна заява пред`явлена з дотриманням правил підсудності, було відкрито провадження у даній цивільній справі та роз`яснено про те, що дана ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності, що в свою чергу узгоджується з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно зі статтями 17, 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право, зокрема, на апеляційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, свобод, інтересів, обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено питання у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права, свободи, інтереси, обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права, свободи, інтереси, обов`язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, свободи, інтереси, обов`язки останніх.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами справи не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права, свободи, інтереси, обов`язки цієї особи.

В той же час ОСОБА_4 , звертаючись з апеляційною скаргою, не зазначав будь яких підстав та обґрунтувань порушення правил територіальної підсудності, що відповідно виключає можливість її задоволення.

Апеляційний суд вважає недоведеним право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , а відтак і порушення його прав як власника, виходячи з наступного.

В підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 надав Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно за індексним номером 1177641 від 13 березня 2013 року, згідно якого вищевказана квартира належить йому на праві власності в порядку спадкування та витяг з кримінального провадження № 0001259 від 18 березня 2017 року про проведення досудового слідства за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України по факту заволодіння 15 березня 2017 року невстановленими особами шахрайським способом квартирою АДРЕСА_8 , чим відповідно заподіяна шкода ОСОБА_4 в особливо великих розмірах (а.с. 54 - 55).

Однак, в матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно за індексним номером 163530341 від 15 квітня 2019 року згідно якого 15 березня 2017 року власником вказаного майна, на підставі договору купівлі-продажу, стала ОСОБА_5 (а.с. 13).

Враховуючи, що станом на 15 квітня 2019 року власником вищевказаної квартири є ОСОБА_5 , а доказів, що підтверджують неправомірність набуття нею права власності скаржником не надано, факт порушення його прав постановленням оскаржуваної ухвали не доведений.

Апеляційний суд зауважує, що суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , з підстав вирішення судом першої інстанції питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що ухвалою суду про відкриття провадження у даній цивільній справі питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 не вирішувалось, то апеляційний суд дійшов висновку про закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 352, 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2019 року.

Головуючи Л.І. Василенко

Судді: В.О.Єльцов

О.В. Карпенко