ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Чернівці

Справа № 715/808/19

Провадження №22-ц/822/721/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар - Тодоряк Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Глибоцької селищної ради Чернівецької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання права користування земельною ділянкою, головуючий у І-й інстанції - Маковійчук Ю.В.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у квітні 2019 року звернувся до суду з позовом до Глибоцької селищної ради Чернівецької області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання права користування земельною ділянкою.

Ухвалою Глибоцького районного суду м. Чернівці від 14 травня 2019 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих споруд розміром 0,07 га за адресою: АДРЕСА_1 закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що позов ОСОБА_2 до Глибоцької селищної ради Чернівецької області, ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині скасування рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, у задоволенні якого постановою апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року відмовлено, не є тотожнім з даним позовом.

На апеляційну скаргу від учасників справи відзив не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих споруд розміром 0,07 га за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в цих справах є тотожніми предмет, підстави та сторони позову, а тому прийшов до висновку, що є підстави для закриття провадження у справі.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам ухала суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет спору - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

У постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16 зроблено висновок, що закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи. Підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі може бути лише наявність на час його ухвалення рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право на користування земельною ділянкою площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 ; визнати протиправним та скасувати рішення № 1/4 Глибоцької селищної ради від 03 лютого 1999 року, яким виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_4 - АДРЕСА_2 розміром 0,07 га, скасувавши рішення 5/40 від 05 липня 1995 року та рішення 6/26 від 03 липня 1996 року, видане на ім`я ОСОБА_2 ; визнати протиправним та скасувати рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих споруд розміром 0,07 га за адресою - АДРЕСА_1 .

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року у цивільній справі № 715/1599/17 за позовом ОСОБА_2 до Глибоцької селищної ради Чернівецької області, ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині скасування рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки відмовлено.

З цієї постанови видно, що підставою для відмови у позові в частині скасування рішення органу місцевого самоврядування колегією суддів зазначено, що позивач фактично відмовився від претензій на спірну земельну ділянку, оскільки не оскаржив рішення виконавчого комітету Глибоцької селищної ради від 03 лютого 1999 року, яким спірна земельна ділянка була виділена під будівництво житлового будинку третій особі ОСОБА_4 .

Однак, звертаючись із зазначеним позовом, позивач також оскаржує рішення №1/4 Глибоцької селищної ради від 03 лютого 1999 року, яким виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_4 , і яке, на думку позивача, потягло за собою ще ряд незаконних рішень, відмінивши рішення 5/40 від 05 липня 1995 року, рішення 6/26 від 03 липня 1996 року, та прийнято рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 .

Отже, у даному випадку змінилися підстави позову, а саме, ОСОБА_2 оскаржує рішення Глибоцької селищної ради, яким, на думку позивача, були порушені його законні права та яке стало підставою для ухвалення рішення V сесії Глибоцької селищної ради V скликання № 61-5/06 від 24 жовтня 2006 року про передачу безоплатно земельної ділянки розміром 0,07 га по АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_6 , а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги, у частині яких закрито провадження у справі, не є тотожними позовних вимогам, в яких ухвалено постанову апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2018 року.

За таких обставин, підстави для висновку про тотожність спорів та застосування положень пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України відсутні.

Враховуючи наведене, положення діючого цивільного процесуального законодавства, апеляційний суд прийшов до висновку, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: А.І. Владичан

Н.Ю. Половінкіна