ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року

м.Суми

Справа №583/5418/18

Номер провадження 22-ц/816/3978/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Собини О. І. ,

суддів - Хвостик С. Г. , Орлов І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Ковальової О.О. в м. Охтирка,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 і свої вимоги мотивувала тим, що 25 лютого 2017 року між ними укладений шлюб. Від шлюбу мають малолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З кінця вересня 2017 року відповідач проживає окремо, спільного бюджету не мають, дитина знаходиться на її утриманні. На даний час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Посилаючись на викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 на своє утримання аліменти в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 з вказаним рішенням суду не погодилась та оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідач є військовослужбовцем, має звання капітана, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Дніпро. Отримати довідку про заробітну плату чоловіка у неї не має можливості. Вважає, що рішення суду про відмову у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини, призводить не лише до порушення її прав, а й фактично обмежує права дитини яка проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, оскільки допомогу в добровільному порядку відповідач на утримання дружини та дитини не надає.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів про те, що відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а тому має можливість утримувати дружину.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

А згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 25 лютого 2017 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області від 25.02.2017 року (а.с.3).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дитина ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Сумській області від 17.06.2017 року (а.с.4).

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідач ОСОБА_2 знятий з попереднього місця реєстрації по АДРЕСА_1 , та з 14 листопада 2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Дніпровської міської ради №6/5-454 від 03.04.2019 року та повідомленням про зняття з реєстрації місця проживання особи Охтирської міської ради №02.3-24/13922 від 14.11.2018 року (а.с.32, 46).

Капітан ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 м. Дніпро, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 №79 від 30.05.2019 року (а.с.45).

Положеннями ч.1 ст. 75 СК України визначено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частинами 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, для призначення судом утримання дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від чоловіка - батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до трьох років.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, офіційно працює та отримує заробітну плату, доказів на підтвердження того, що у нього на утриманні перебувають інші діти або непрацездатні батьки, останнім надано не було.

За таких обставин, відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу матері його дитини, яка проживає разом з малолітньою дитиною, доглядає дитину, в силу віку дитини не має можливості працювати й отримувати достатнє матеріальне забезпечення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини з порушенням норм матеріального та процесуального права, та за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, що є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн за розгляд справи в суді першої інстанції та 1057,20 грн - за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу (заробітку), починаючи з 21 грудня 2018 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1057,20 грн - за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 16 липня 2019 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: С. Г. Хвостик

І. В. Орлов