Справа № 754/5990/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2019 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи по цивільній справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування свідоцтва про право власності, визнання неправомірним складання договору дарування частини квартири, скасування договору дарування частини квартири та визнання права особистої приватної власності, -

ВСТАНОВИВ :

26 червня 2019р. представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Деснянського районного суду м. Києва заяву про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи по цивільній справі за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування свідоцтва про право власності, визнання неправомірним складання договору дарування частини квартири, скасування договору дарування частини квартири та визнання права особистої приватної власності.

В своїй заяві представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що ухвалою суду від 13.06.2019р. Деснянський районний суд м. Києва залишив без розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_3 . Оскільки ч.9 ст. 141 ЦПК України не містить жодних вимог, дотримання яких мало б бути враховано при вирішенні питання про розподіл судових витрат у випадку, зокрема, залишення позову без розгляду, вважає посилання саме на частину 9 редакційно помилковим, натомість законодавцем вочевидь малось на увазі необхідність дотримання вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити, у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі подання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що застосування ч.8 ст. 141 ЦПК України має відбуватись з урахування строків, зазначених у ч.6 ст. 142 ЦПК України. На підставі ст.ст. 137, 141, 142 ЦПК України, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить вирішити питання про розподіл судових витрат, на підтвердження понесення яких відповідачем ОСОБА_1 надає письмові докази, відповідно до яких розмір судових витрат складає 8300,00грн. - розмір витрат на оплату послуг адвоката та 101,15 грн. - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до протоколу судового засідання від 13 червня 2019р., представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву, згідно якої повідомив про підготовку та подання доказів на підтвердження суми судових витрат відповідачів у п`ятиденний строк, відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України (а.с.98 том 2).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 червня 2016р. залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування свідоцтва про право власності, визнання неправомірним складання договору дарування частини квартири, скасування договору дарування частини квартири та визнання права особистої приватної власності (а.с.101-102 том 2).

Згідно поштового штемпеля на конверті, заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи подана до поштового відділення для направлення до Деснянського районного суду м. Києва 24.06.2019р., тобто на одинадцятий день після винесення ухвали про залишення позову без розгляду.

Стаття 142 ЦПК України регулює питання розподілу витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3-5 ст. 142 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

В судовому засіданні 13 червня 2019р. представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявив про підготовку та подання доказів на підтвердження суми судових витрат відповідачів. Будь-яких клопотань про вирішення судових витрат при вирішенні питання про залишенні позову ОСОБА_3 без розгляду не подавав.

Крім того, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 червня 2019р. не встановлено наявність необґрунтованих дій позивача.

Частина 9 ст. 141 ЦПК України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 червня 2019р. судом не визнавались дії позивача та її представника як зловживання процесуальними правами.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Під час розгляду справи судові дебати не проводились, а тому посилання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на частину 8 ст. 141 ЦПК України є помилковим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141,142 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних з розглядом справи - відмовити повністю

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 15.07.2019р.

Суддя