Провадження № 2/712/109/19
Справа № 712/3007/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі - ТІТОВА О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що з травня 2015 року по жовтень 2015 року включно перебувала у фактичних сімейних відносинах з відповідачем, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_3 . Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень був проведений відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, так як їх шлюб не був зареєстрований та спільної заяви про визнання батьківства до органів ДРАЦС відповідачем подано не було. Хоча в період часу з 19 червня 2016 року по 09 січня 2018 року ним була надана грошова допомога на дитину в розмірі 9 4 85 грн. 28 коп. Дана допомога була надана шляхом грошових банківських переказів. На даний час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає належних коштів на утримання дитини. Тому просить суд визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 3 000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.
Судом встановлено, що позивач по справі є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 09 серпня 2016 року Оболонським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. У графі «батько» - зазначено « ОСОБА_1 ».
Реєстрація народження дитини із зазначенням відомостей про батька здійснені відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.
Відповідно до ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
Згідно ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень вчинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).
Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.
Додатковим доказом у справі можуть бути дані судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи у разі заперечення батька щодо визнання факту батьківства.
Так, ухвалою суду від 09 липня 2018 року по справі призначалась судова медична генетична експертиза встановлення суперечного батьківства методом ДНК аналізу, проте ухвала повернута без виконання експертною установою, оскільки відповідач, з`явившись на експертизу, надав свої зразки крові, однак від оплати вартості проведення експертизи відмовився, а зразки крові були знищені. Таким чином, відповідач розцінює вказані дії відповідача як ухилення від участі в експертизі, при цьому наслідки такого ухилення йому були роз`яснені судом.
Згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Таким чином, суд визнає факт батьківства відповідача, оскільки саме для з`ясування вказаного факту призначалась судова експертиза по справі.
Отже, дослідивши надані позивачем письмові докази, зокрема відомості про здійснення банківських переказів на її ім`я, а також скріншоти переписки відповідача з позивачем в соціальних мережах, суд приходить до висновку, що позивач надала достатнього доводів батьківства відповідача щодо народженою не дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому позовна вимога про визнання батьківства підлягає до задоволення.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році встановлені наступні розміри: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених статтею 150 СК обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.
При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на утриманні не має, та відповідно має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини. Суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалася обома батьками, оскільки стягнення аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.
Суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є дещо завищений. Тому,зважаючи на норми чинного законодавства, дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що для забезпечення достатнього рівня життя неповнолітньої дитини, виходячи з засад розумності та справедливості, до стягнення підлягають аліменти в розмірі 2 200 грн. на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 26 березня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Тому в цій частині позовна вимога підлягає до часткового задоволення. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Крім того, суд роз`яснює, що у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку статті 192 СК України звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів.
Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268,280-282,430 ЦПК України, ст.ст. 75, 84 Сімейного Кодексу України, суд -
Позов задоволити частково.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Жилинці Шепетівського району Хмельницької області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 200 грн. (дві тисячі двісті гривень), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 березня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

ГОЛОВУЮЧИЙ: