Справа №442/3212/19
Провадження №2/442/1034/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря - Нестір А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Партика О.В.,

відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - Солтис О.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування Дрогобицької районної адміністрації про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати їй дозвіл на виїзд за межі території України з дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у Республіку Польща та Італійську Республіку з 01.06.2019 по 30.05.2020 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 .

У обґрунтування позову покликається на те, що у зареєстровану шлюбі з відповідачем народила двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею у с. Грушів Дрогобицького району Львівської області та знаходяться на її утриманні і вихованні. Батько дітей проживає в с . Волоща Дрогобицького району Львівської області. Участі у вихованні та утриманні дітей не бере. Старший син хворіє бронхіальною астмою і перебуває на «Д» обліку в алерголога ЛОДМЛ, а тому, за рекомендацією лікарів потребує оздоровлення на морському узбережжі у сухому кліматі. Молодший син також часто хворів і перебування на морі буде для нього корисним. За кордоном, а саме в Італійській Республіці, у не проживає рідна тітка ОСОБА_6 до котрої вже їздила на відпочинок разом зі старшим сином. Тітка запрошує її з дітьми на відпочинок та готова надати житло і забезпечити усі необхідні умови для проживання та гармонійного розвитку дітей. Зазначає, що офіційно працевлаштована КПП « Дрогобицька міська поліклініка» ДМР на посаді медичної сестри з 2008 року і наміру на виїзд з дітьми за кордон на постійне проживання немає. Відповідач надав згоду на виготовлення закордонних паспортів для дітей, однак дозвіл на їх виїзд відмовляється давати. 25.04.2019 звернулась до останнього письмово з проханням з`явитись до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу для оформлення нотаріально посвідченої заяви про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордом у супроводі матері. Відповідач заяву проігнорував. Така поведінка відповідача шкодить інтересам дітей та суперечить рекомендаціям лікарів щодо їх оздоровлення. У зв`язку з викладеним змушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 20.05.2019 дану справу прийнято до розгляду та призначено спрощене провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача - адвокат Партика О.В. у судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити.

Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав частково. Підозрює, що діти поїдуть в Італію назавжди. Причин такої підозри не навів. Щодо поїздки дітей на море не заперечив.

Представник третьої особи служби у справах дітей Дрогобицької районного державної адміністрації - Солтис О.Р. у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову. Вважає, що відповідач безпідставно відмовляється надати дозвіл на виїзд дітей за кордон, оскільки це потрібно їм для оздоровлення.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд надав їм правову оцінку, та вважає, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 24.07.2008 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 322. Прізвище дружини визначено, як « ОСОБА_1 ».

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Як вбачається з довідки, виданої лікарем - алергологом Львівської обласної дитячої клінічної лікарні «Охматдит», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.12.2018 знаходиться на «Д» обліку у алерголога. В плані оздоровлення дитини рекомендовано відпочинок на морському узбережжі.

Як вбачається з копії довідки № 807 від 24.04.2019, виданої КНП «ДМП» ДМР ОСОБА_1 з 24.03.2008 року працює на посаді сестри медичної загальної пректики сімейної медицини.

З довідки, виданої 24.04.2019 Грушівською сільською радою за № 55, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстрована та проживає в с . Грушів, Дрогобицького району , Львівської області разом з синами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , батьками та братом.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Згідно положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Отже, оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дітей за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дітей за межі України, суд вважає цілком очевидним, що виїзд дітей, з метою оздоровлення, буде відповідати їх інтересам та буде доцільним. Водночас, суд враховує, що безпека дітей гарантуватиметься супроводом матері. Доводи відповідача, який частково заперечував проти виїзду дітей за кордон, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження. За таких умов права та інтереси дітей, на думку суду, будуть забезпечені максимально, тому суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог частково, а саме надати дозвіл на строк по 31.08.2019 року, до початку навчального року у шкільних закладах..

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на виїзд за межі території України з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у Республіку Польща та Італійську Республіку на строк по 31 серпня 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.06.2019.

Суддя Грицай М.М.