Тростянецький районний суд
справа № 147/1230/18
номер провадження № 2/147/254/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Тростянецького районного суду Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Подолян Т.І.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/1230/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09.10.1993 року зареєструвала шлюб з відповідачем в Верхівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області, який було розірвано 29.03.2001 р., актовий запис № 34. Після розірвання шлюбу відповідач ще якийсь час проживав разом з нею, однак з 2016 р. виїхав з житлового будинку по АДРЕСА_1 та поїхала на заробітки за кордон.

Даний будинок ОСОБА_1 та її матір ОСОБА_4 отримали в порядку приватизації, оскільки проживали в ньому станом на 15.04.1991 року. Також зазначила, що оскільки ОСОБА_3 з 2016 року не проживає в будинку за вищевказаною адресою, він є таким що втратив право користування житловим будинком внаслідок відсутності у ньому понад встановлені строки визначені ст.71 Житлового кодексу України, однак в порушення вимог чинного законодавства за власною ініціативою реєструватися за місцем фактичного проживання не бажає.

А тому, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечили проти винесення заочного рішення.

У судові засідання призначені на 29.05.2019 р. та 16.07.2019 р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином за місцем його реєстрації.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної власті належить ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках. Даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно номер інформаційної довідки: 140357710 від 05.10.2018 р. (а.с.14,15).

Згідно копії домової книги, у вищевказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_3 (а.с.17).

29.03.2001 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.10).

Відповідно до довідки №748 від 10.10.2018 р., виданої виконкомом Верхівської сільської ради Тростянецького району, ОСОБА_3 , 1967 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично за вказаною адресою не проживає із 2016 року по даний час (а.с.16).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_8 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 В будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2016 року та йому не чинили перешкоди в користуванні зазначеним будинком.

Права членів сім`ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає у жилому приміщенні з 2016 року без поважних причин, окрім того cудом не встановлено, що йому чиняться перешкоди у користуванні, а тому позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач сплатив судовий збір в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією ПриватБанку №0.0..1 від 24.10.2018 року, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 223,259, 263-265,268,272,279, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 18.07.2019 р.

Суддя: