ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/32/19 Справа № 171/1178/17 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 171/1178/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 ,Апостолівська міська рада Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року, ухваленого суддею Чумак Т.А. у місті Апостолово Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та скасування рішень Апостолівської міської ради Дніпропетровської області.

В мотивування заявлених вимог зазначив, що 02 вересня 2000 року він уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна - житлового будинку, загальною площею 31,5 кв. м, житловою площею 22,5 кв.м, що розташований на земельній ділянці, площею 910 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 . З метою оформлення права власності на житловий будинок та земельну ділянку 26.05.2015 року він звернувся із заявою до голови Апостолівської міської ради про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), однак відповіді не отримав.

27.04.2016 року позивач ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою до Апостолівської міської ради про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність, але вказана заява також не була розглянута.

27.05.2016 року позивач звернувся із заявою до голови Апостолівської міської ради про надання письмової відповіді на його заяви від 26.05.2015 року та 27.04.2016 року.

27.05.2016 року позивач отримав відповідь, що його заява була розглянута на засіданні постійної комісії Апостолівської міської ради з питань агропромислового комплексу, землекористування та соціального розвитку села, яка вирішила перенести це питання на чергове засідання земельної комісії, про що йому повинні були повідомити додатково. На засідання комісії його не запросили, а через рік повідомили, що зазначена ним земельна ділянка вже була надана у власність іншій особі. Його заява про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), в установленому законом порядку розглянута не була, право вирішення такого питання належить виключно до компетенції органу місцевого самоврядування - Апостолівської міської ради, рішення приймається на пленарному засіданні сесії ради, яка є колегіальним органом.

Апостолівська міська рада порушила порядок розгляду заяви, передбачений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Земельним Кодексом України, не розглянувши заяву на пленарному засіданні сесії та не прийнявши у відповідності до Закону належне, законне та обґрунтоване рішення. При цьому рішенням 72 сесії шостого скликання за № 1986 від 27.08.2015 року було вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , на якій розташовано житловий будинок, власниками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ОСОБА_2 . Рішенням № 2104-75/У1 від 22.10.2015 року було затверджено документацію на відведення земельної ділянки та надано дозвіл на реєстрацію права власності за ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва на право власності від 10.08.1988 року, виданого виконкомом Апостолівської міської ради, згідно рішення № 177 від 02.07.1988 року, власником 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 , а відповідно договору купівлі-продажу від 18.08.1988 року, посвідченого Апостолівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2505, власником 2/9 частин житлового будинку є ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , який отримав дозвіл на відведення земельної ділянки та зареєстрував за собою право власності ніякого відношення до спірних житлового будинку та земельної ділянки не має. Вважає, що рішення Апостолівської міської ради від 27.08.2015 року та 22.10.2015 року є незаконними, тому що були прийняті з порушенням земельного законодавства.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність Апостолівської міської ради з розгляду його заяви про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зобов`язати Апостолівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, у власність за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Визнати незаконними та скасувати рішення 72 сесії шостого скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 2104-75/У1 від 22 жовтня 2015 року про надання дозволу та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , та скасувати право власності на дану земельну ділянку.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Апостолівської міської ради Дніпропетровської області в частині не розгляду заяви ОСОБА_1 від 26 травня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність, що розташована в АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов`язано Апостолівську міську раду Дніпропетровської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 травня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність, що розташована в АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в місячний строк з дня набрання рішенням законної сили.

Визнано незаконним та скасовано рішення Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 1986-72/УІ від 27 серпня 2015 року про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано незаконним та скасовано рішення Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 2104-75/УІ від 22 жовтня 2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передання земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1 , безоплатно у власність ОСОБА_2 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1 , що проведена державним реєстратором виконавчого комітету Апостолівської міської ради Дніпропетровської області Коваль С.А. 23.06.2016 року, номер запису про право власності - 15168456, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 03. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, неповним дослідженням доказів, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом не враховано, що власник нерухомого майна розробляє землевпорядну документацію без дозволу органу місцевого самоврядування, проте позивач ОСОБА_1 не має зареєстрованого права власності на нерухоме майно.

Суд не пересвідчився, що земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_2 є земельною ділянкою, якою користується позивач ОСОБА_1 , оскільки вони мають лише однакову поштову адресу, проте відрізняються за площею. Вважає невірним висновок суду першої інстанції про те, що відведення земельної ділянки ОСОБА_2 проведено із грубим порушенням вимог законодавства. Судом не враховано, що рішення органу місцевого самоврядування, за яким він набув право власності на земельну ділянку, після її реєстрації вичерпало свою дію, тому скасування рішення судом є невірно обраний позивачем спосіб захисту. Суд вийшов за межі позовних вимог припинивши право власності на земельну ділянку, чим порушив його право на майно, яке охороняється ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, представника відповідача Апостолівської міської ради Дніпропетрвоської області - Галя А.В., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, спеціаліста І категорії, землевпорядника Відділу комунальної власності та земельних відносин Виконавчого комітету Апостолівської міської ради - Лепеху Н.М., яка надала пояснення щодо порядку розгляду звернень громадян про виділення земельних ділянок, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.09.2000 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір про те, що продавці ( ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ) продали, а покупець ( ОСОБА_1 ) придбав об`єкт нерухомості - житловий будинок, розташований на земельній ділянці, площею 910 кв.м, загальною площею 31,5 кв.м, житловою площею 22,5 кв.м, та сараї, вбиральні, кухню, підвал, водопровід, паркани, басейну, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір підписаний сторонами та зареєстрований Українською Товарною Біржою 02.09.2000 року за № 212489. (а.с. 8). Подальша реєстрація договору не здійснена.

Згідно довідки КП «Апостолівське БТІ» від 20.04.2015 року, по відомостям інвентарної справи, станом на 08.08.1988 року, та реєстровими книгами, станом на 01.01.2013 року, власником 7/9 частин житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності від 10.08.1988 року, виданого виконавчим комітетом Апостолівської міської ради згідно рішення № 177 від 02.07.1988 року, власником 2/9 частин вказаного житлового будинку є ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.08.1988 року, посвідченого Апостолівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2505 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва № 2352 на право особистої власності на житловий будинок від 10.08.1988 року, виданого відповідно до рішення виконкому Апостолівської міської ради народних депутатів № 177 від 20.07.1988 року, сім дев`ятих частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , дійсно належать ОСОБА_3 на праві особистої власності (а.с. 22).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.08.1988 року, посвідченого Апостолівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2505, ОСОБА_4 є власником 2/9 частин житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 33-34).

30.08.2013 року позивачу ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що за вказаною адресою розташований житловий будинок, 2 сараї, вбиральня, паркани, водопровід та басейн (а.с. 24-32).

26.05.2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 , площею до 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), до вказаної заяви були надані додатки: викопіювання, копії документів про право власності, технічного паспорту, паспорту та коду власника, згоду на збір та обробку персональних даних. Вказана заява зареєстрована в цей же день (а.с. 9).

27.08.2015 року Апостолівська міська рада, на підставі заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки від 27.04.2015 року (а.с. 68), прийняла рішення № 1986-72/УІ про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 67).

Рішенням Апостолівської міської ради від 22.10.2015 року № 2104-75/УІ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1 , безоплатно у власність ОСОБА_2 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 57).

Право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Апостолівської міської ради Дніпропетровської області Коваль С.А. 23.06.2016 року, номер запису про право власності - 15168456, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 03 (а.с.16).

27.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Апостолівської міської ради Дніпропетровської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 , площею до 0,1000 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка зареєстрована в день звернення (а.с.10).

27.05.2016 року, за вхідним номером П-490, ОСОБА_1 звернувся до голови Апостолівської міської ради із заявою про надання йому письмової відповіді на його попередні заяви (а.с. 11).

Згідно листа виконавчого комітету Апостолівської міської ради за вихідним номером 919 від 27.05.2016 року, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 27.04.2016 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , Апостолівська міська рада довела до відома заявника про те, що його заява буде розглянута на засіданні постійної комісії Апостолівської міської ради з питань агропромислового комплексу, землекористування та соціального розвитку села, про дату чергової комісії буде повідомлено окремо. Також, зазначено, що присутність заявника обов`язкова (а.с. 13).

28.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до голови Апостолівської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), вхідний № П-274 від 28.04.2017 року (а.с. 17).

04.05.2017 року, за вхідним номером П-288, ОСОБА_1 звернувся до голови Апостолівської міської ради із заявою про надання йому земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 18).

05.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до голови Апостолівської міської ради із заявою про те, що він звертався до Апостолівської міської ради з заявами про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), 26.05.2015 року, 27.04.2016 року, 27.05.2016 року, на які 03.06.2016 року отримав відповідь про те, що його заяву було розглянуто на засіданні постійної комісії Апостолівської міської ради з питань агропромислового комплексу, землекористування та соціального розвитку з перенесенням розгляду цього питання на чергове засідання земельної комісії, але запрошення на засідання комісії він не отримав. Даною заявою ОСОБА_1 просить повідомити, чому Апостолівська міська рада ігнорує його заяви третій рік (а.с. 23).

19.05.2017 року міський голова Нігай С.К. повідомив ОСОБА_1 про те, що його заяву про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , розглянуто на засіданні постійної комісії Апостолівської міської ради з питань містобудівництва, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи, а також повідомлено, що вищезазначена земельна ділянка вже надана у власність іншій особі (а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 , вважаючи себе власником житлового будинку з відповідними господарчими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , 26.05.2015 року у встановленому законом порядку звернувся до відповідача Апостолівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для обслуговування належного йому об`єкту нерухомості, площею до 0,1000 га, надавши документи, що підтверджують придбання ним нерухомого майна, яка Апостолівською міською радою, в порушення вимог ст.118 ЗК України, не була розглянута у визначений законом строк. Також суд виходив з того, що Апостолівською міською радою реєстрацію заяви ОСОБА_2 щодо надання дозволу на розробку проекту відведення вищевказаної земельної ділянки здійснено з порушенням. При цьому, суд дійшов висновку, що Апостолівська міська рада, будучи достовірно обізнаною з документів, наданих ОСОБА_1 , про наявність нерухомого майна на спірній земельній ділянці, не розглянувши заяву ОСОБА_1 від 26.05.2015 року, рішенням від 27.08.2015 року надала дозвіл відповідачу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а рішенням від 22.10.2015 року затвердила наданий ОСОБА_2 проект відведення земельної ділянки, не взявши до уваги відсутність у наданому проекті висновку відділу архітектури та містобудування, акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі, акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання та матеріалів перенесення меж земельних ділянок в натуру (на місцевість), а також не врахувавши, що висновок відділу Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області щодо відсутності об`єктів нерухомого майна на спірній земельній ділянці не відповідає дійсності.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає з огляду на наступне.

Так, за положенням ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

У статті 16 ЦК України визначений загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, а також зазначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Варто враховувати, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеногоправа, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Заявляючи позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Апостолівської міської ради з розгляду його заяви від 26 травня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також зобов`язання Апостолівську міську раду розглянути на пленарному засіданні сесії цю заяву, ОСОБА_9 посилався на те, що такою бездіяльністю порушено його права, як власника нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на отримання у власність земельної ділянки, на якій таке майно розташоване.

Відповідно до частини другої статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено положенням статті 118 ЗК України.

Згідно статті 118 ЗК України, в редакції чинній станом на 26 травня 2015 року, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Отже, нормами ЗК України передбачено можливість передачі земельних ділянок у власність громадян з попереднім отриманням дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та без отримання такого дозволу, в залежності від того чи перебуває земельна ділянка у користуванні громадянина на відповідній правовій підставі, оформленій у встановленому Законом порядку.

Як слідує з матеріалів справи, 26 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Апостолівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 1 а.с. 9), тобто як громадянин, який зацікавлений в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, а не як особа, в користуванні якої вже перебуває відповідна земельна ділянка.

Згідно з положеннями статті 118 ЦК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, Апостолівська міська рада, була зобов`язана розглянути клопотання у місячний строк і дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, Апостолівською міською радою, у місячний строк жодне із вищезазначених рішень не прийнято та фактично залишено заяву ОСОБА_1 від 26.05.2015 року без відповідного реагування.

Правові наслідки, які настають у разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, визначено частиною сьомою статті 118 ЗК України, яка надає особі, зацікавленій в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, з письмовим повідомляння відповідного органу виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, з наданням договору на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, нормами ЗК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, було читко врегульовано порядок дій позивача ОСОБА_1 у даній ситуації, а саме: у місячний строк з дня закінчення місячного терміну для розгляду його заяви від 26.05.2015 року, тобто не пізніше 26 липня 2015 року, останній мав право на замовлення розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання відповідного дозволу Апостолівської міської ради.

Надалі, позивач набув би право на погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, та після погодження відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) був зобов`язаний прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. При цьому, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Отже, сам по собі факт не розгляду у встановлені статтею 118 ЦК України порядку та строки заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не тягне за собою порушення його прав та судовому захисту не підлягає.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу позивача на тому, що він, не оспорюючи бездіяльність Апостолівської міської ради щодо не розгляду його заяви від 26.05.2015 року, повторно звертався до Апостолівської міської ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які були розглянуті відповідачем та прийняті рішення ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржено.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними та скасування рішення 72 сесії шостого скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 2104-75/У1 від 22 жовтня 2015 року про надання дозволу та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , та скасування права власності на дану земельну ділянку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з пунктом г частини третьої статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 155 Земельного Кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За змістом статей 152, 155 ЗК України визнання недійсним акта державного органу тягне за собою визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Отже, рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки у власність може бути скасовано виключно у разі порушення цим рішення прав іншої особи, яка на відповідній правовій підставі володіє, користується чи розпоряджається спірною земельною ділянкою.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 обгрунтовує наявність у нього права на оскарження рішення 72 сесії шостого скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 2104-75/У1 від 22 жовтня 2015 року про надання дозволу та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , придбанням ним домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу від 02.09.2000 року, укладеному між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , який зареєстрований Українською Товарною Біржою 02.09.2000 року за № 212489 (а.с. 8).

Відповідно до ст.ст. 57,58 Конституції України, ст. 5 чинного ЦК України та ст. 3 ЦК України, в редакції 1963 року, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу укладено 02.09.2000 року, колегією суддів застосовуються норми ЦК України, в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції 1963 року, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу), договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у

виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів щодо нотаріального посвідчення вищезазначеного договору купівлі-продажу житлового будинку, та його подальшої реєстрації, у зв`язку з чим він не може вважатися особою, яка на відповідній правовій підставі володіє, користується чи розпоряджається спірною земельною ділянкою, а тому не може ставити питання про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування щодо розпорядження земельною ділянкою та передачею її у власність іншому громадянинові.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що за змістом статті 377 ЦК України, в редакції станом на теперішній час, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Аналогічні положення закріплено й у статті 120 ЗК України.

Тобто, правом на оскарження рішення 72 сесії шостого скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 2104-75/У1 від 22 жовтня 2015 року про надання дозволу та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , мають ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , яквласники домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також ОСОБА_1 після проведення відповідної реєстрації укладеного між ним та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договору купівлі-продажу і реєстрації права власності на це домоволодіння у встановленому Законом порядку.

Крім іншого, необхідно зазначити, що ОСОБА_1 має право на оскарження вищевказаного рішення Апостолдівської міської ради й у випадку оскарження у встановленому Законом порядку відмови Апостолівської міської ради у надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за його зверненнями у 2016-2017 роках.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 звернувся до Апостолівської міської ради із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею до 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 , у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, вже після звернення із аналогічною заявою ОСОБА_1 не мають правового значення для вирішення даного спору та не тягнуть за собою скасування рішення 72 сесії шостого скликання Апостолівської міської ради Дніпропетровської області № 2104-75/У1 від 22 жовтня 2015 року, в межах даної цивільної спарви, оскільки, як встановлено вище, та обставина, що заява ОСОБА_1 від 26 травня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність, що розташована в АДРЕСА_1 , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не була розглянута у встановлені Законом строки, не потягло за собою порушення його прав, у зв`язку з чим встановлення дійсної дати подання відповідної заяви ОСОБА_2 не вплине на вирішення спору.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.2 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, як передчасних.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними та скасування рішень Апостолівської міської ради Дніпропетровської області - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: