ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3015/19 Справа № 199/5518/18 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "АЛАН" на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року по справі за позовами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

30 липня 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до ТОВ «АЛАН» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку (а.с.1-8).

Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.29).

Ухвалою суду від 21.08.2018 об`єднано в одне провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «АЛАН» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку та справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «АЛАН» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку, присвоївши справі єдиний номер 199/5518/18 (а.с.44).

ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ "АЛАН" середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 14502,03 грн. та покласти судові витрати на відповідача (а.с.124-127).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року з урахуванням ухвали про виправлення описки 21 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «АЛАН» про стягнення середнього заробітку по день фактичного розрахунку - задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «АЛАН» на користь ОСОБА_1 середній заробіток по день фактичного розрахунку в розмірі 18110 грн. 05 коп. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання судових витрат (а.с.135-137,174).

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "АЛАН" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ТОВ "АЛАН" на користь ОСОБА_1 середній заробіток по день фактичного розрахунку в розмірі 18110,05 та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с.142-146).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01 квітня 2011 року по 20 березня 2018 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «АЛАН» на посаді в`язальниці ковбас, а з 01 січня 2013 року - формувальник ковбасних виробів і була звільнена за згодою сторін згідно п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується записами у трудовій книжці та наказом про звільнення з роботи, копії яких наявні у матеріалах справи.

Актом Державної служби України з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН667/247/АВ від 12 червня 2018 року встановлено порушення ТОВ «АЛАН» трудового законодавства в частині нарахування належних сум заробітної плати, в тому числі і у відношенні ОСОБА_1 ..

На підставі вищезазначеного Акту 13.06.2018 винесено постанову про адміністративне правопорушення №ДН667/247/АВ/П/ПТ та припис №ДН667/247/АВ/П, на виконання якого 15 червня 2018 року ОСОБА_1 отримала суму в рахунок невиплаченої заробітної плати -4583,90 грн.

ОСОБА_1 звільнилася 20 березня 2018 року, повний розрахунок проведено 15 червня 2018 року, що також визнано сторонами по справі.

Відповідно до довідки про середньомісячний дохід ОСОБА_1 № 267 від 25.09.2018 та табелю робочого часу - середньоденна заробітна плата складає (3366,86 + 4000,00) / 24 (відпрацьовані дні за січень та лютий 2018 року) = 306,95 грн. З дня звільнення позивача з підприємства до дня фактичного розрахунку (з 20.03.2018 по 15.06.2018) час затримки становить 59 робочих днів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем порушено трудове законодавство в частині нарахування належних сум заробітної плати позивачам, а тому на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 18110,05 грн. без врахування податків та обов`язкових платежів.

В частині позовних вимог до ОСОБА_2 рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не ревізується.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині розміру стягнення середнього заробітку на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст. 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Дійшовши правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ "АЛАН" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку, суд першої інстанції неправильно розрахував суму, яка підлягає стягненню.

Так, згідно п. 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Суд першої інстанції, розраховуючи середній заробіток, помилково визначив суму, виходячи з Довідки про середньомісячний дохід ОСОБА_1 (а.с.113).

Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 (далі - Порядок).

Згідно з абз.3 п. 2 Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до абзацу 1 та 2 п.8 вищевказаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з табелю обліку використання робочого часу ОСОБА_1 у січні місяці відпрацювала 4 дні (а.с.121) та отримала 761,90 грн., у лютому місяці 20 днів (а.с.122) та отримала 4000 грн.

З урахуванням зазначеного середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає (761,90+4000)/24 (відпрацьованих днів за січень та лютий 2018 року 2018 року) = 198,41 грн.

З дня звільнення до дня фактичного розрахунку, час затримки з виплати заробітної плати становив 59 робочих днів.

Таким чином, середній заробіток за час затримки складає 11706,19 грн. (198,41 грн. *59 робочих днів).

Отже, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 11706,19 грн.

Вказаний розрахунок проведено відповідачем у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року та не спростовано позивачем.

У зв`язку із зазначеним, рішення суду першої інстанції в частині розміру суми середнього заробітку ОСОБА_1 підлягає зміні, а сума - зменшенню з 18110,05 грн. до 11706,19 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АЛАН" - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року - змінити в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «АЛАН» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку по день фактичного розрахунку, зменшивши суму з 18110,05 грн. до 11706,19 грн.

В решті рішення суду першої інстанції, в частині, що оскаржується, залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави товариству з обмеженою відповідальністю "АЛАН" судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді