Справа № 209/3739/18
Провадження № 2/209/99/19
15 липня 2019 року м. Кам`янське
Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участю секретаря Полухіної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона, разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 , та синами - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , є співвласниками житлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Складається квартира з двох кімнат, житловою площею 28,7 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м. 05 червня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 не змінювала свого дошлюбного прізвища. Подружжя проживало в орендованій квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя ОСОБА_6 народився син ОСОБА_7 . У серпні 2014 року власники квартири за адресою АДРЕСА_1 дозволили ОСОБА_2 зареєструватись за адресою їх власності, так як їй , як громадянці РФ, необхідно було оформити проживання в Україні. Відповідачка ніколи не вселялась в квартиру за адресою АДРЕСА_1 , не завозила свої речі, не проживала в квартирі, не мала ключей від неї, а була формально зареєстрована в ній. З липня 2016 року ОСОБА_6 припинили подружні стосунки. З цього часу їх малолітній син продовжив проживання з батьком за адресою орендованої квартири АДРЕСА_3 . Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 17 травня 2017 року шлюб подружжя ОСОБА_6 розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 разом з малолітнім сином проживають у власності батька за адресою АДРЕСА_1 . Протягом останніх двох років місце фактичного проживання відповідачки не відоме. Вона не спілкується ні з колишнім чоловіком, ні з сином. У жовтні 2016 року відповідачка зверталась до адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради /службу у справах дітей/ з заявою про визначення порядку участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розпорядженням адміністрації Дніпровського району Дніпродзержинської міської ради від 13 жовтня 2016 року встановлено порядок побачення з сином. Зазначеним розпорядженням встановлено місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_4 . Відповідачці ніхто не перешкоджав у користуванні житлом у квартирі за адресою АДРЕСА_1 та вона ніколи не виявляла інтересу до житла, не опікувалась сплатою комунальних послуг. Вважає, що ОСОБА_2 , не проживаючи без поважних причин в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , з моменту своєї реєстрації з 2014 року по теперішній час, тобто понад чотири роки, втратила право на користування житлом в квартирі. Ніяких угод між нею, іншими власниками квартири та відповідачкою про зберігання за нею права на проживання за її відсутності в нашій власності не укладалось.
Ухвалою від 15 січня 2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 20 березня 2019 року підготовче судове засідання було закрито та залучено у якості третьої особи - Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради.
Ухвалою від 13 травня 2019 року справа була прийнята до провадження за правилами загального позовного провадження зі стадії розгляду справи по суті суддею Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Шендриком К.Л.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явилась та про причини неявки суду не повідомила, хоча про місце і час слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи - Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали.
У відповідності до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням встановлених судом обставин, позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право у користуванні житловим приміщенням позивача, суд визнає обґрунтованими, надані позивачем докази належними та допустимими, що є підставою для втрати відповідачем її права на користування квартирою АДРЕСА_5 , внаслідок її відсутності у зазначеному жилому приміщенні без поважних причин з 2014 року, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.
Керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК Украъни, ст.ст. 150, 156 ЖК Украъни, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений нею судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення - 15 липня 2019 року.
Суддя К.Л. Шендрик