ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року

м.Суми

Справа №591/1922/17

Номер провадження 22-ц/816/2984/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлов І. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»,

відповідач - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Марченко Інна Володимирівна,

третя особа - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 05 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ "Сумиобленерго", у квітні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просило визнати незаконними та недійсними протести про неоплату простих векселів № 36 номінальною вартістю 1 000 000, 00 грн., №37 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 38 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 39 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 40 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 41 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 42 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № 43 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., векселедавцем за якими є ВАТ «Сумиобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»), що вчинені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко Інною Володимирівною.

Скасувати протести простих векселів № 36 номінальною вартістю 1 000 000, 00 грн., №37 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 38 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 39 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 40 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 41 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 42 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № 43 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., векселедавцем за якими є ВАТ «Сумиобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»), що вчинені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко Інною Володимирівною. Вирішити питання розподілу судових витрат.

В подальшому уточнивши свої позовні вимоги просив суд визнати незаконними та недійсними протести про неоплату простих векселів № 36 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 37 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 38 номінальною вартістю 1 000 000, 00 грн. №39 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 40 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 41номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 42 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № 43 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., векселедавцем за яким є ВАТ «Сумиобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»), що вчинені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко Інною Володимирівною.

Скасувати протести про несплату векселів № 36 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 37 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 38 номінальною вартістю 1 000 000, 00 грн. №39 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 40 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 41номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. № 42 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № 43 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., векселедавцем за яким є ВАТ «Сумиобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»), що складені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко Інною Володимирівною.

Свої вимоги мотивує тим, що на адресу ПАТ «Сумиобленерго» від приватного нотаріуса надійшло повідомлення про те, що в разі не оплати позивачем в строк до 12 год. 00хв. 26.03.2015 року векселів № 36, №37, № 38, № 39, № 40, № 41, № 42 та № 43 на загальну суму 8 000 000,00 грн., які пред`явило до оплати ПАТ «НАК «Нафтогаз України», відповідачем буде вчинено протест вказаних векселів. Зазначає, що на вказане повідомлення позивачем було надано відповідь відповідачу про те, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не пред`являло до нього вищевказані векселі до оплати. 27.03.2015 року позивачем було отримано повідомлення про те, що на вищезазначені векселі відповідачем було вчинено протест про неоплату простих векселів на загальну суму 8 000 000,00 грн. Вказує, що відповідач не перевірив факт пред`явлення оригіналу векселя до сплати з боку ПАТ «НАК «Нафтогаз України» у визначеному векселем місці та у день, коли векселедержатель має можливість виконати таке пред`явлення, а саме у робочий день. Зазначає, що відповідачем було передчасно вчинено протест про неоплату простих векселів із порушенням норм Закону України «Про нотаріат».

26.04.17 ухвалою місцевого суду відкрито провадження у справі і призначено до розгляду.

23.05.17 від приватного нотаріуса надійшли пояснення, де вона вказує, що не є належним відповідачем у справі, оскільки є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Нотаріус не діє в інтересах жодних осіб - учасників нотаріальної дії, і тому не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами. Просила замінити її на належного відповідача векселедержателя ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

20.07.17 до місцевого суду звернувся представник компанії з клопотанням про залучення компанії третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі. В якості третьої особи компанія приймала участь в судовому розгляді і до неї вимоги з боку товариства не пред`являлися.

Це клопотання було задоволено протокольною ухвалою суду від 20.06.18.

У поясненнях представника товариства, що надійшли в суд 07.09.17, останній наполягав на задоволені вимог заявлених у позовній заяві.

20.08.18 від товариства надійшла заява про зміну предмету та підстав позову, де відповідачем залишився приватний нотаріус Марченко І.В., а компанія визначена третьою особою. Мотивуючи обґрунтування позову обставинами порушення приватним нотаріусом порядку вчинення нотаріальної дії під час опротестування 8 простих векселів, просили визнати їх незаконними та недійсними і скасувати. Таким чином, позивач заперечив проти участі компанії у справі в якості відповідача і жодних позовних вимог до неї не заявляв.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2019 року позов задоволено.

Визнано незаконними та недійсними протести про неоплату простих векселів № 36 номінальною вартістю 1 000 000, 00 грн., №37 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 38 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 39 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 40 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 41 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 42 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № 43 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., векселедавцем за якими є ВАТ «Сумиобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»), що вчинені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко Інною Володимирівною.

Скасовано протести про неоплату простих векселів № 36 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., №37 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 38 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 39 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 40 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 41 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., № 42 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. та № 43 номінальною вартістю 1 000 000,00 грн., векселедавцем за якими є ВАТ «Сумиобленерго» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго»), що складені приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко Інною Володимирівною.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, третя особа Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення судом фактичних обставин справи і застосування норм матеріального права, порушення норм суд процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не встановив повноваження особи, яка від імені НАК «Нафтогаз України» підписала заяву про протест векселів, вказує, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність у нотаріуса векселів на момент вчинення ним нотаріальних дій, а також про те, що особа, яка звернулася до нотаріуса з проханням про вчинення нотаріальної дії не внесла за неї плату в встановленому законом порядку. Вказує, що представники Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вчинили всі необхідні дії для вручення векселя позивачу за його адресою, однак ПАТ «Сумиобленерго» не допустило їх до приміщення для пред`явлення оригіналів векселів для оплати, про що останніми було складено відповідний акт.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22.02.2019 року без змін. Вказує, що заява векселедержателя про протест векселя , як юридичної особи повинна бути підписана головою правління ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що у першого заступника голови правління ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відсутні документально підтверджені повноваження на подання заяви про протест векселя, а без такої заяви нотаріус не мав права вчиняти таку нотаріальну дію, як протест векселів. Вказує, що повноваження особи, яка подала заяву про вчинення протесту векселів повинен перевірити нотаріус перед початком вчинення нотаріальної дії, а не суд при розгляді справи. Зазначає, що вимогу про оплату векселя нотаріус направив на адресу позивача 25.03.2015 року, в той час як оригінал самого векселя останній отримав лише 26.03.2015 року, тобто після початку нотаріальної дії. Серед іншого також зазначає, що відповідач вчинила нотаріальну дію до моменту проведення її оплати всупереч ст. 42 Закону України «Про нотаріат», оскільки така оплата була проведена 26.03.2015 року в той час, як сама нотаріальна дія почала вчинятися 25.03.2015 року. Зазначає, що йому не було пред`явлено вексель до уплати за встановленим місцезнаходженням ПАТ «Сумиобленерго», у день, коли він міг фактично реально отримати векселі, не було надано можливість перевірити оригінали векселів.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити. Він повідомив, що на підставі оспорюваних протестів векселів ними отримано у нотаріуса виконавчі написи, які вже пред`явлено до примусового виконання і на даний час в порядку господарського судочинства вирішується майновий спір.

Представник позивача в судовому засіданні просив рішення залишити без змін, оскільки мотив позову ґрунтується на недотриманні нотаріусом процедурних питань, прописаних в Уніфікованому законі та у Порядку вчинення нотаріальних дій при вчиненні нотаріальної дії по оформленню протесту векселю, і тому вимоги про визнання протестів векселю недійсним та незаконним і їх скасування заявлені тільки до приватного нотаріуса, який вчиняв ці дії, притому підтвердив, що на даний час між ПАТ Сумиобленерго та ПАТ «НАК «Нафтогаз України» снує ще не вирішений майновий спір в Господарському суді Сумської області з приводу стягнення з них заборгованості.

Приватний нотаріус до суду не з`явилася, але про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про протест у неплатежі векселів додано лише описи векселів на 8 ми аркушах, жодних документів, які б підтверджували повноваження особи, яка підписала заяву від імені ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а також документів щодо підтвердження правоздатності та дієздатності юридичної особи відповідачу не надавалось, як не надавалися і оригінали самих векселів, а тому відповідач, як нотаріус не мав права на вчинення відповідних нотаріальних дій без вказаних документів.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до частині 1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до частин1,2,4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виступає векселедержателем 8 простих векселів ВАТ «Сумиобленерго» за №№ 36; 37; 38 ; 39 ; 40 ; 41 ; 42 та 43 виданих 04.05.2000 року на суму по 1 000000 грн. кожний, на загальну суму 8000000 грн, з умовами пред`явлення не раніше 2015 року, які товариство зобов`язалося оплатити в м. Суми через СФ КБ «Приватбанк».

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (далі Компанія) цінним листом з рекомендованим повідомленням 14.03.2015 на адресу ПАТ Сумиобленерго» (далі Товариство) направило «Укрпоштою» завірені 8 копій простих векселів за №№ 36; 37; 38; 39; 40;41; 42 та 43 на загальну суму 8000000грн разом з вимогою про їх оплату і перерахуванням коштів на їх рахунок в АТ «Ощадбанк» у м. Києві.

Отже цінний лист з 8-ю копіями простих векселів товариство не отримало.

За результатами пошуку штрихкодового ідентифікатора цей цінний лист не було вручено під час доставки ПАТ Сумиобленерго» під час доставки 19.03.15, але причина не вручення цього листа не зазначена і не була доведена в суді першої інстанції на підставі переконливих доказів, які б підтвердили твердження компанії проте, що товариство відмовилася від отримання в робочий день 19.03.15 цього цінного листа, оскільки представник товариства цих обставин в суді не визнавав.

Відповідно частини 2 ст. 76 ЦПК України, діючої в редакції на час ухвалення оскарженого рішення, даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи, є такі засоби: письмові, речові і електронні докази; висновки експертів; показання свідків.

Представники позивача та третьої особи за їхньою згодою або за власною ініціативою, не допитувалися в судовому засіданні як свідки.

В судовому засіданні представник компанії стверджував, що через відмову в отриманні 19.03.15 цінного листа з векселями, 24 та 25 березня 2015р. о 15.30 год. та 10.55 год. три представники компанії прибувши із Києва, зайшли до адміністративного офісу товариства з метою вручення оригіналів векселів для їх оплати, але їх не пропустити до керівництва товариства, після чого уповноважена особа компанії пред`явила векселі нотаріусу на опротестування. Фактичне перебування 24-27 березня 2015 року в м. Суми доводиться ксерокопіями розпоряджень про відрядження, посвідчень, виписаних на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з відміткою про прибуття в м. Суми печаткою приватного нотаріуса Марченко І.В.

Але представник товариства заперечив по цих обставинах і доводив те, що ніякі представники компанії не прибували, оскільки відсутній запис про їх прибуття в журналі реєстрації відвідувачів, а також показання проте, що 25.03.15 о 10.55 год. представники компанії знаходилися у приміщенні адміністративної будівлі товариства спростовується тим, що телеграма на ім`я товариства про оплату векселів з встановленням часу до якого слід провести платежі, нотаріусом була відправлена 25.03.15 о 10.23 год., який ще не отримавши оригіналів неоплачених векселів, вже розпочала нотаріальні дії щодо їх опротестування.

Згідно записів відвідувачів товариства 24 і 25 березня без зазначення року складання запису, відображених у представленій товариством ксерокопії журналу реєстрації, запис про відвідування представниками компанії товариства відсутній.

Інших обставин вручення для оплати товариству оригіналів простих платежів матеріали справи не містять.

З оглянутих апеляційним судом матеріалів нотаріальної дії щодо опротестування простих векселів для встановлення факту їх не оплати встановлено таке.

25.03.15 уповноважена особа ПАТ «НАК «Нафтогаз України», діюча за довіреністю, пред`явила приватному нотаріусу Марченко І.В. лист, підписаний першим заступником голови правління Компанії, де просила опротестувати ці прості векселя в їх неплатежі у зв`язку з не оплатою.

У цьому зверненні обставини, за яких не було проведено оплату пред`явлених оригіналів простих векселі не зазначено.

У опису, що додається до цього цінного листа, зазначені тільки описи копій векселів на 8 арк.

Разом із зверненням до нотаріуса, в матеріалах вчинення нотаріальної дії щодо опротестування векселів знаходяться завірені приватним нотаріусом, додані ксерокопії листів заступника голови правління товариства від 14.09.2006 № 50/6773, яким підтверджено, що вказані 8 простих векселів дійсно емітовані 04.05.00 ВАТ «Сумиобленерго»; звернення заступника голови правління до товариства про можливість дострокового погашення вищезгаданих векселів від 10.04.2006 №41/2-120-2767; звернення щодо оплати до 12 години 19.03.15р. 8 простих векселів шляхом перерахунку на банківський рахунок компанії 8 000000 грн. в АТ «Ощадбанк» у м. Києві; опису цінного листа, в якому знаходилися завірені копії 8 простих векселів; фіскального чеку поштового відправлення КНД УДППЗ «УКРПОШТА»; результатів пошуку вручення поштового відправлення та виконані операції за цим відправленням з 14 по 20 березня 2015 року.

Відповідно до акту приймання-передачі складеного 26.03.15 оригінали цих простих векселів було передано нотаріусу уповноваженою особою компанії цього ж дня, де також не зазначені обставини за яких не було проведена їх оплата.

Наказом від 19.11.2014р. №412 «Про тимчасове виконання обов`язків керівників Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» були затверджені взаємозаміщення (тимчасове виконання обов`язків) голови правління компанії і установлено, що на час відсутності голови правління компанії його обов`язки виконує заступник голови правління, призначений наказом, а у разі відсутності такого наказу - заступник голови правління, визначений у додатку до цього наказу. Отже, перший заступник голови правління взаємозаміщує голову правління компанії у разі відсутності.

Відповідно до розподілу обов`язків між головою правління компанії та його заступниками, викладеного у додатку до наказу компанії від 02.07.2014 № 163, представляє компанію у відносинах з юридичними та фізичними особами голова правління.

З пояснень представника компанії встановлено, що лист - звернення товариства щодо оплати простих векселів та звернення до нотаріуса щодо їх опротестування в неплатежі підписано першим заступником голови правління, і був пред`явлений нотаріусу особою діючою за довіреністю, і уповноваженою представляти інтереси компанії по вирішенню питань пред`явлення векселів до оплати та для вчинення протесту про несплату.

За організаційною формою господарювання компанія є державною установою Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

За приписами пункту 52 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1242 і діючої на час складання вказаних листів посадові особи підписують документи в межах своїх повноважень, визначених у положеннях (статутах) про установу, положеннях про структурні підрозділи, посадових інструкціях, наказі (розпорядженні) про розподіл обов`язків між керівником та його заступниками тощо. У зазначених документах визначається також порядок підписання документів іншими особами у разі відсутності керівника установи та посадових осіб, які уповноважені їх підписувати.

Документи, що надсилаються до органів державної влади, підписуються керівником установи або за його дорученням - заступником керівника. У міністерствах право підпису листів інформаційного характеру та інших документів, що надсилаються до органів державної влади та які не пов`язані із здійсненням міністрами політичних функцій, може надаватися керівниками самостійних структурних підрозділів. В інших центральних органах виконавчої влади, які здійснюють свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи, право підпису таких листів може надаватися керівникам самостійних структурних підрозділів.

Документи, що надсилаються підприємствам, установам, організаціям, громадянам, підписуються керівником установи або його заступниками згідно з розподілом повноважень або керівниками структурних підрозділів відповідно до їх повноважень.

За наведених обставин відсутні обмеження в праві підпису на документі листування з нотаріусом першого заступника голови правління і це спростовує доводи позовної заяви про те, що звернення до нотаріуса листом відбулось неналежною особою.

Проте, ще до отримання оригіналів простих веселів, нотаріус в день пред`явлення листа щодо опротестування цих цінних паперів в неплатежі, 25.03.15 о 10год.23 хв. відправила товариству телеграму, де зазначає, що на її ім`я подана заява на вчинення протестів в неплатежі 8 векселів на загальну суму 8 000000 грн., які були пред`явлені товариству для оплати 14.03.2015 і не були оплачені. В телеграмі повідомлялось, що в разі не оплати векселів до 12 години 26.03.15 вони нею будуть опротестовані. Телеграма вручена 25.03.15 в 14 год. 48 хв.

Протести про оплату векселя у кількості 8 були оформлені 26.03.15р., якими опротестовано 8 простих векселів за №№ 36; 37; 38; 39; 40;41; 42 та 43 на загальну суму 8000000 грн.

Нотаріальний акт оформлення протестів у вигляді акту у двох примірниках нотаріусом не складався.

Отримавши телеграму, товариством 26.03.15 нотаріусу було направлено листа за № 50/3624, де останнє заперечило проти пред`явлення йому до оплати 14.03.19 оригіналів простих векселів, бо це був вихідний день і вказувало на недотримання компанією норм Уніфікованого закону, який зобов`язує векселедержателя пред`являти для оплати тільки оригінал простого векселя в робочий день та недотримання строків для пред`явлення векселів до протесту та строків його здійснення, скільки пунктом 3.1. гл.17 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22.02.2012 за № 282/20595, яким передбачено, що векселі для вчинення протесту про не оплату приймаються нотаріусом після закінчення дати платежу за векселем, але не пізніше 12-ї години наступного після цього строку дня.

Як вже приводилось вище у зверненні уповноваженої особи компанії до приватного нотаріуса щодо посвідчення факту не оплати простих векселів, також не зазначаються обставини за яких не відбулась їх оплата.

Представники компанії та товариства визнали, що на даний час в Господарському суді Сумської області триває судовий розгляд майнового спору з приводу стягнення з товариства грошових сум не сплачених за цими векселями, оскільки на підставі оскаржених протестів компанія отримала виконавчі написи і пред`явила їх до примусового виконання.

На підставі встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що товариство оспорюючи нотаріальні акти - протести векселів, якими засвідчено факт їх не оплати при відсутності безспірних обставин, які б підтверджували дотримання компанією Уніфікованого закону під час пред`явлення простих векселів до оплати в рахунок погашення боргового зобов`язання товариства перед компанією, що виникла під час здійснення компанією та товариством господарської діяльності, та недотриманням нотаріусом процедури вчинення протестів векселів, передбачених главою 17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, заявила до нотаріуса фактично спір в порядку цивільного судочинства, яким бажає довести відсутність посвідченого нотаріусом юридичного факту - не оплату простих векселів, що має суттєве значення для вирішення майнового спору, який розглядається в порядку господарського судочинства, штучно підмінивши належного відповідача - компанію, з якою на даний час триває судове вирішення спору за іншим видом судочинства.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. В цій статті наведені способи захисту цивільних прав та інтересів, які не містять вичерпного переліку способів захисту прав та інтересів осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту права, встановленого законом, є оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, оскарження нотаріального акта.

Статтями 124,125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Як передбачено частиною першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року N 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення. З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів. У пунктах 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України (у редакції, що діяла на час звернення до суду з позовом) передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, законодавець визначив критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших:по-наявність у них спору про право цивільне ( характер спірних правовідносин) та суб`єктний склад такого спору.

За положеннями статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За пунктом 1 частини першої статті 2 зазначеного Кодексу господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Як роз`яснено у пункті 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України "Про нотаріат", право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, якщо суб`єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК розглядаються за правилами господарського судочинства. Водночас, слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

За приписами ст. 50 Закону України «Про нотаріат» (в редакції від 01.10.2008 року, чинної на даний час) нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Оскільки критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин, а заявлені вимоги до приватного нотаріуса, який не учасником цивільних правовідносин, що існують між товариством та компанією, у спосіб визнання недійсними та незаконними протестів векселів та їх скасування, якими тільки посвідчено факт їх не оплати товариством, з підстав відсутності безспірності обставин пред`явлення оригіналів векселів до оплати та недотриманням нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, стосується існуючого майнового спору, що знаходиться на вирішенні господарського суду в Сумській області, апеляційний суд визнає, що такі вимоги не підлягають задоволенню через те, що нотаріус є неналежним відповідачем у цій справі, бо немає спільних/однорідних прав чи обов`язків відносно компанії і нотаріус вчинив дії від імені держави. Також звертає увагу, що способом захисту цивільних прав та інтересів відповідно до пункту 2 частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є визнання правочину недійсним, проте нотаріальний акт - протест векселів, не є правочином у розумінні частини першої статті 202 ЦК України, бо згідно частини 1 цієї статті правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

На підставі оспорюваних протестів векселів, у компанії ніяких нових цивільних прав не виникло, як і не припинено обов`язку товариства повернути борг, оскільки отриманні компанією оспорювані протести були тільки підставою для видачі нотаріусом виконавчих написів для подальшої реалізації свого права стягнення боргу в позасудовому порядку через органи державної виконавчої служби.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув і вирішив спір до приватного нотаріуса шляхом визнання незаконними та недійсними 8 протестів векселя на загальну суму 8000000 грн., скасувавши їх, притому що як викладено вище, нотаріус склав ці протести векселів, як особа, яку в силу статті 1 Закону України «Про нотаріат» уповноважено посвідчувати права та факти, що мають юридичне значення та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Завданнями нотаріату є забезпечення захисту та охорони власності, прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, сприяння зміцненню законності та правопорядку, попередження правопорушень.

Нотаріус посвідчує безспірні права та безспірні факти, у наявності яких він може упевнитися безпосередньо або на підставі відповідних документів, а також вчиняє інші дії, спрямовані на юридичне підтвердження та закріплення цивільних прав, щоб запобігти їх можливому порушенню в майбутньому і за заявленим способом захисту порушеного права не може бути стороною у цивільних правовідносинах, які виникли між двома суб`єктами господарської діяльності.

При зверненні до суду позивачем обрано спосіб захисту своїх прав не шляхом оскарження дій нотаріуса при вчинені нотаріального акту, а з позовними вимогами до нього про визнання недійсними, незаконними та скасування цих нотаріальних актів при існуючих спірних правовідносинах між двома суб`єктами господарювання - товариством та компанією, заперечивши при цьому до залучення до справи в якості належного відповідача - компанію, оскільки при цьому відбулась зміна предметної підсудності, проте такий спосіб захисту прав заявлений до нотаріуса- особи, яка не належить до учасників цих цивільних правовідносин і не є належним відповідачем по вирішенню такого спору.

За таких обставин, через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на підставі ч. 4 ст.367 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги

На підставі вище викладеного та приписів статей 11-13 ЦПК України, керуючись принципами пропорційності - завдання цивільного судочинства; диспозитивності - межи розгляду заявлених вимог; змагальності - кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій, апеляційний суд визнає заявлені товариством позовні вимоги до нотаріуса необґрунтованим і тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин висновки місцевого суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог є помилковими через їх невідповідність обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права і на підставі ст. 376 ЦПК України, оскаржене рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 22 лютого 2019 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Марченко Інни Володимирівни про визнання незаконними та недійсними протестів про неоплату простих векселів та скасування протестів відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 липня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: С.Г. Хвостик

І.В. Орлов