КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7263/2019
У Х В А Л А

23 липня 2019 року місто Київ

справа № 367/2260/18

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2019 року про відкриття провадження, постановлену під головуванням судді Карабази Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 25 березня 2019 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2019 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Так, апелянт повинен був подати до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 384,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року неодноразово, а саме: 12 квітня 2019 року, 06 травня 2019 року, 03 червня 2019 року направлялася відповідачу ОСОБА_1 за адресою зазначеною ним у апеляційній скарзі: АДРЕСА_1 та за адресою: АДРЕСА_2 . Однак всі конверти з ухвалою суду повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.51-52, 55-56, 59-62).

Крім того, відповідачу ОСОБА_1 копія ухвали Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року була направлена на його електронну пошту, яка зазначена в апеляційній скарзі та доставлена, що підтверджується витягом (а.с.54, 58).

Однак, станом на 23 липня 2019 року зазначені в ухвалі суду недоліки відповідачем не усунуті, останні до суду не з'являлися та не цікавилися розглядом справи.

Відповідно пункту 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, якій направлено поштове відправлення вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з ним протягом цього строку.

Частиною 1 ст.131 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України у разі відсутності адресата, особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 чеврня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Київського апеляційного суду, а саме з 09 квітня 2019 року відповідач жодним чином не поцікавився станом апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов`язки належно не реалізовував, вимог ухвали Київського апеляційного суду від 12 квітня 2019 року не виконав.

При цьому, слід зазначити, що дані про хід апеляційного провадження є доступними як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет. Але жодних дій направлених на розгляд справи в установленому законом порядку ним не вчинено. Наведене свідчить про недобросовісність здійснення особою, що подала апеляційну скаргу своїх процесуальних прав. Такі дії порушують права інших учасників розгляду щодо можливості вирішення спору.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 12 квітня 2019 року усунуті не були, тому згідно ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 січня 2019 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Борисова О.В.