Справа № 637/133/19, 2/637/88/19 15.07.2019
РІШЕННЯ

Іменем України

09 липня 2019 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань - Сергієнко В.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені Шевченківського районного суду Харківської області цивільну справу №637/133/19 (2/637/88/19) за позовною заявою ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

участь у справі приймали: позивач - ОСОБА_1

захисник - Томчука Д.С.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст та фактичні обставини.

ОСОБА_1 01 лютого 2019 року звернулася до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою.

У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила їх задовольнити. В обгрунування своїх позовном вимог зазнчила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , а згодом ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_4 . Після їх смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номе НОМЕР_1 , площею 6.7982 га, яка розташована на території Семенівської сільської ради Шевченківскього району Харківської області. Дана земельна ділянка, належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Після смерті ОСОБА_3 , мати позивача - ОСОБА_4 спадщину прийняла відповідно до положень ст. 1268 Цивільного кодексу України. Померлі заповіту не залишили. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги. Вона частково прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 отримавши свідоцтво про право на спадщину на 40/100 частин комунальної квартири з відповідною частиною місць спільного користування у будинку готельного типу.На решту спадкового майна, а саме вищезазначену земельну ділянку спадщину оформити не може, так як на час відкриття спадщини бабуся була зареєстрована і с . Семенівка , але з 2009 року проживала в с. Караван разом з матірю позивача без реєстрації.Звернувшись до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено за вищевказаними обставинами, та рекомендовано звернутися до суду.

Тому вона звернулася до суду з даним позовом про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

До участі у справі третью особою був залучений ОСОБА_2 , який в судове засідання не з`явився, так як відбуває покарання в Покровській ВК - 17, але надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності. Проти задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 , яка є його сестрою, не заперечує. Від прийняття спадщини на земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_4 , відмовився на користь ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача: Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в судове засідання не з`явився надав письмову заяву про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Кожна особа згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожана особа має право на судовий захист. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Мотивувальна частина та застосовані правові норми.

З свідоцтва про народження (серія НОМЕР_2 виданого Богодарівською сільською радою Шевченківскього району Харківскьої області від 11 червня 1964 року) вбачається, що мати позивача ОСОБА_4 народилася, ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказані відповідно: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .

Свідоцтвом про одруження ( НОМЕР_3 яке видане в м.Харкові Комінтернівським РЗАГС) засвідчено той факт, що мати позивача 14 березня 1970 року одружилася та набула прізвища, ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження (серія НОМЕР_4 , виданого Комінтернівським ОЗАГ м.Харків від 16 липня 1970 року) позивач по справі народилася, ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками вказані відповідно: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про укладення шлюбу (серія НОМЕР_5 виданого м.Харків Дзержинським відділом ЗАГС) підтверджено той факт, що 09 березня 1991 року позивач одружилася та набула прізвища ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть (серія НОМЕР_6 , яке видане Семенівською сільською радою Шевченківського району Харківської області) ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Караван Нововодолазького району Харківської області померла бабуся позивача - ОСОБА_3 .

За своє життя ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земльну ділянку ( серія НОМЕР_7 від 18 листопада 2004 року) зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №445, площею 6.7982 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

З довідки № 1/150 від 24 квітня 2019 року виданої виконавчою радою Караванськимстарос тинським округом №1 Старовірівської сільської ради Водолазьского району Харківської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , з 2009 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала разом з донькою ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 року .

Після смерті ОСОБА_3 , її донька ОСОБА_4 , фактично спадщину прийняла за законом, так як проживала разом з нею до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , доглядала за нею, вели спільне господарство, а потім здійснила її поховання. ОСОБА_4 оформити спадщину не встигла бо ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (серія НОМЕР_8 виданого Караванською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 13 листопада 2017 року).

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пояснили, що знають родину позивача тривалий час. Зазначили що бабуся позивача ОСОБА_3 мешкала в с. Семенівка , після того яка досмягла похилого віку та стала хворіти в 2009 році донька ОСОБА_4 забрала її до себе в с. Караван, де вона і померла. Також свідок ОСОБА_10 зазначила ,що померла з реєстрації в с. Семенівка не знімалась, отримувала пенсію, яку їй пересилали на місцем проживання доньку. Свідки були присутні на похованні яке проводилась донька та її родина.

З інформації №281/01-16 приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області від 29 березня 2019 року вбачається, що 23 квітня 2018 року заведена спадкова справа №64/2018 відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на підставі доньки ОСОБА_1 . В спадковому реєстрі відсутні заповіти від імені спадкодавця. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмови в рамках цієї спадкової справи до нотаріуса не надходило. 22 грудня 2018 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 40/100 частини комунальної квартири.

До кола спадкоємців ОСОБА_4 входить спадкоємець за законом її донька спадкодавця ОСОБА_1 . Також зазначено, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 нотаріусом не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Відповідно до листа приватного нотаріуса Шевченківського районного нотаріального округу Харківської області № 30/01-16 від 25 січня 2019 року, вбачається, що за зверненням позивача (представника) їй було роз`яснено, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини, який встановлено статтею 1270 Цивільного кодексу України, не доведено факт прийняття спадщини, (факт проживання бабусі позивача ОСОБА_3 разом з її донькою, а позивача матір ОСОБА_4 спадкодавцем на час відкриття спадщини), та роз`яснено право на звернення до суду з метою вирішення даного питання.

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України, зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення Факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Враховуючи надані до суду докази, відповідно до вищевказаних документів, також на підставі пояснень позивача, представника позивача, свідків, також того ,що встановлення зазначеного факту, має для позивача юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства вона може мати право власності на земельну ділянку, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав,

суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини , мещкала разом зі своєю донькою ОСОБА_4 , за адресою: Харківська область Нововодолазький район с.Караван .

Щодо вимог стосовно визнання права вланості в порядку спадкування за законом суд дійшов наступного.

Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року.

За правилами ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін`юсту від 22 лютого 2012 року № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва, про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01липня 2004 року року № 1952-ІУ, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 Цивільногол кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

У першу чергу право на спадкування за законом відповідно до положень ст. 1261 Цивільного кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець , який постійно проживав разом їз спадкодавцем на час відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України не заявив про відмову від неї.

Враховуючи ,що заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 не подавалась, вона вважається , такою,що прийняла спадщину.

Частиною 1 ст.1225 Цивільного кодексу України, передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За правилами ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або відмовитися від неї.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом (серія ННМ 549155 посвідченого приватним нотаріусом від 22 грудня 2018 року) засвідчено той факт, що позивач ОСОБА_1 отримала частину спадщини після смерті матері - ОСОБА_4 , померлої, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову (зави) відповідачем (заінтересованими особами).

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, також враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги, визнання за нею права власності не порушає нічиїх інтересів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 268, 293, 315, 316 ЦПК України, ст.ст. 15,16, 328, 1216, 1218, 1220, 1258, 1225, 1233, 1235, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України, ст. 41,55 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V, п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595,пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» , суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , постійно проживала на час смерті разом з ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1 площею 6.7982 га, розташовану на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківскьої області, в порядку спадкування за законом після смерті, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ