справа № 755/9004/19
провадження № 2др/755/27/19
Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року у позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції від 13 березня 2015 року (актовий запис № 122) - розірвано.

16.07.2019 року позивачем до суду подано заяву, відповідно до якої заявник просить суд вирішити питання про розподіл понесених нею судових витрат за надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З огляду на ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, що було постановлено ухвалою суду від 10 червня 2019 року, розгляд заяви позивача від 16 липня 2019 року щодо вирішення судових витрат підлягає розгляду в тому самому порядку, що й ухвалено судове рішення.

Представник позивача адвокат Рябцева Я.Г. до суду подала заяву, відповідно до якої заяву про ухвалення додаткового рішення суду підтримує, просить провести засідання за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце засідання повідомлявся належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. (ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно положень статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України, у резолютивній частині рішення зазначається, серед іншого, розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 п.1 ч. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України)

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як убачається з матеріалів справи 20.05.2019 року між ОСОБА_1 та адвокатом Рябцевою Я.Г. укладено Договір про надання юридичної допомоги № 2005/2019, відповідно до умов якого предметом Договору є надання виконавцем юридичної допомоги щодо захисту прав та інтересів замовника в судах усіх інстанцій. (а.с. 11)

За даними Акта наданих послуг згідно Договору про надання юридичної допомоги № 2005/2019 від 20.05.2019 року, складеного і підписаного ОСОБА_1 та адвокатом Рябцевою Я.Г., розмір витрат на правничу допомогу адвоката складає 4 000,00 грн., з яких: складання позовної заяви - 3 000,00 грн., представництво інтересів у Дніпровському районному суді м. Києва - 1 000,00 грн. Зазначена сума витрат оплачена ОСОБА_1 відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 13/6 від 03.06.2019 року, тобто на суму 4 000,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, надавши оцінку наданим відповідачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з позивача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання юридичної допомоги № 2005/2019 від 20.05.2019 року у сумі 4 000,00 грн., - що є правомірним розподілом витрат з огляду на задоволення позову в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 258, 259, 263, 265, 270, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат, яка подана в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Доповнити рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Сторони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даної копії рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 23 липня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган