Номер провадження: 22-ц/813/5177/19
Номер справи місцевого суду: 2-2104/11
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача/відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 ,

від відповідача/позивача ОСОБА_2 - не з`явились,

від позивача ОСОБА_3 - не з`явились,

переглянувши справу №2-2104/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, пені за договором позики за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року у складі судді Чернявської Л.М., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 29 липня 2005 року до Приморського районного суду м. Одеси суду з вищевказаним позовом просив поділити майно подружжя, виділити у власність його ОСОБА_1 транспортний засіб автомобіль марки «Toyota Carina E», реєстраційний номер НОМЕР_1 ; житловий будинок, розташований за адресом: АДРЕСА_1 ; виділити у власність відповідача ОСОБА_2 гараж АДРЕСА_2 ; квартиру, розташовану за адресом АДРЕСА_3 (т.1 а.с.3).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 8 серпня 2005 року відкрито провадження в справі №2-5592/05 за позовом ОСОБА_1 про поділ майна (т.1 а.с.1).

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала частково, звернувшись 27 лютого 2006 року до суду із зустрічним позовом, запропонувала свій варіант поділу майна подружжя (т.1 а.с.42-43).

Позивач ОСОБА_3 , звернувшись 10 серпня 2017 року до Київського районного суду м. Одеси з вищеназваним позовом, просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь борг за договором позики в сумі 252500,00 грн., пеню в сумі 416625,00 грн. (т.1 а.с.114-115).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2007 року відкрито провадження в справі №2-5511/07 за позовом ОСОБА_3 (т.1 а.с.110).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року в справі №2-5511/07 визнано мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , за умовами якої ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 земельну ділянку та житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_4 ; за ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку та житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_4 ; ОСОБА_3 відмовилась від майнових претензій до ОСОБА_1 , провадження в справі закрито (т.1 а.с.135-137).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 січня 2008 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставини ухвали суду про визнання мирової угоди задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року про визнання мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та закриття провадження в справі з підстав визнання мирової угоди скасовано, справу призначено до розгляду (т.1 а.с.182-183).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2008 року до участі в справі №2-2129/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 залучено ОСОБА_2 (т.1 а.с.191-192).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 5 березня 2008 року справу №2-2129/08 за позовом ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики передано до Приморського районного суду м. Одеси для об`єднання в одне провадження зі справою №2-4225/06 за позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (т.1 а.с.194-195).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 8 липня 2008 року справу за позовом ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та справу за позовом ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики об`єднано в одне провадження (т.1 а.с.199).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 про поділ майна та позовну заяву ОСОБА_2 про поділ майна залишено без розгляду (т.2 а.с.45).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 травня 2013 року скасовано заходи забезпечення позов, вжиті на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2006 року (т.2 а.с.46)-47).

Матеріали справи не містять процесуального документу щодо вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

3 лютого 2016 року ОСОБА_1 подано заяву про поворот виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року про затвердження мирової угоди та закриття провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики. В порядку повороту виконання ухвали суду ОСОБА_1 просив поновити право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку та на житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_4 ; скасувати записи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 на земельну ділянку та житловий будинок, розташовані в АДРЕСА_4 , внесені на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року в справі №2-5511/07 (т.2 а.с.50-52).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2016 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали суду задоволено (т.2 а.с.62-64).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року апеляційну скаргу представника в інтересах ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2016 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (т.2 а.с.134-137).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2007 року відмовлено (т.2 ас.154-156).

Висновок суду мотивовано як не дотриманням ОСОБА_1 строку звернення до суду так і відсутністю підстав для застосування повороту виконання в силу того, що виконавчий документ на виконання ухвали суду не видавався, ухвала суду про визнання мирової угоди виконавчим документом не була, спірне майно державним чи приватним виконавцем не вилучалось, як наслідок виконання рішення суду у розумінні положень ЦПК України не відбулося.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 квітня 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року (т.2 а.с.166-167).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 травня 2019 року справу призначено до розгляду (т.2 а.с.180).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу суду про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення скасувати, прийняти нове рішення про задоволення заяви про поворот виконання ухвали суду першої інстанції про визнання мирової угоди та закриття з цих підстав провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики (т.2 а.с.159-161).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у помилковості висновку суду щодо не дотримання строку на подання заяви про поворот виконання судового рішення, який за доводами скаржника підлягає обчисленню з моменту залишення 28 травня 2013 року позову ОСОБА_3 без розгляду, а не з 8 липня 2008 року.; полягає у не врахуванні судом відсутності заперечень ОСОБА_3 проти повороту виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди.

У відзиві на апеляційну скаргу представник в інтересах ОСОБА_2 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує безпідставністю доводів про те, що про реєстрацію права власності на спірне майно ОСОБА_1 стало відомо після 28 травня 2013 року, що суд неправильно визначився зі строком звернення з заявою про поворот виконання судового рішення та з відсутністю підстав для повороту виконання ухвали суду (т.2 а.с.195-199).

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну ухвали суду в її мотивувальній частині та залишення без змін в її резолютивній частині з огляду на наступне.

Ухвалу суду, про поворот виконання якої подано заяву, постановлено Київським районним судом м. Одеси 21 серпня 2007 року. Цим судовим рішенням визнано мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за вимогами про стягнення боргу за договором позики, пені та закрито провадження в справі з підстав укладення мирової угоди та визнання її судом. За умовами мирової угоди ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 у власність нерухоме майно, за ОСОБА_3 визнано право власності на передане їй нерухоме майно, за що ОСОБА_3 відмовилась від майнових претензій по позиці до

ОСОБА_1 Нині діючими нормами цивільного процесуального законодавства поворот виконання рішення, постанови врегульовано статтями 444, 445 ЦПК України, у сенсі положень яких підстави для повороту виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди відсутні з огляду на наступне.

Так, спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу було закінчено мировою угодою, визнаною судом в ухвалі від 21 серпня 2007 року. Оскільки вказаною ухвалою визнавалось за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, то така ухвала була правовстановлюючим документом, який пред`являвся в компетентні органи як документ, що посвідчує право власності; на підставі ухвали суду як документа, що посвідчував право власності, було проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно.

Таким чином, ухвала суду про визнання мирової угоди та закриття з цих підстав провадження в справі не пред`являлась до примусового виконання, за таким судовим рішенням не стягувались грошові кошти, не передавалось, не вилучалось примусово майно тощо.

Саме по собі скасування ухвали суду про визнання мирової угоди не має наслідком поворот виконання судового рішення, так як відсутнім є об`єкт виконання.

Скасування записів в Реєстрі прав власності на нерухоме майно не підлягає вирішенню в порядку повороту виконання судового рішення відповідно до статті 444 ЦПК України, відтак, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для повороту виконання ухвали суду про визнання мирової угоди є правильним, оскільки скасування державної реєстрації права власності проводиться в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Поряд з цим підлягають виключенню висновки суду першої інстанції щодо недотримання строку подання заяви про поворот виконання судового рішення, так як за відсутності підстав для повороту виконання рішення суду строк подання заяви про поворот виконання значення не має.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 17 січня 2019 року про відмову в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, пені за договором позики - змінити в її мотивувальній частині, залишити без змін в її резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 липня 2019 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова