Ухвала

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 201/5565/18

провадження № 61-12219ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «ПриватБанк», подану представником Криловою Оленою Леонідівною на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

від 18 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - АТ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 17 липня 2006 року

у розмірі 77 600, 52 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року

в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2019 року дану справу визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «ПриватБанк», подана представником Криловою О . Л. , на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2019 року, у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Також зазначає, що ця справа має виняткове значення для нього, а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою

в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена

в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються

й на стадію касаційного провадження.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921 грн.

У вказаній справі ціна позову становить 77 600, 52 грн, яка станом на 01 січня

2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн ? 100 = 192 100 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Посилання АТ «Приватбанк» на те, що ця справа має виняткове значення для нього,

а касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є безпідставними, оскільки останнім не наведено належного обґрунтування такого твердження.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «ПриватБанк», подану представником Криловою Оленою Леонідівною на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 травня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков