Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7256/18 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира, ухвалене 27 листопада 2018 року суддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі,

у справі №296/7256/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2000 грн, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач неофіційно працює, отримує дохід, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.08.2018 і до повноліття дитини. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити вказане судове рішення, ухвалити нове про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі ј частини його заробітку (доходу), що в еквіваленті становить 930,75 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Зазначив, що він був позбавлений можливості подати відзив на позов, оскільки не був належним чином повідомлений про розгляд даної справи. Проте, позов визнає частково і вважає, що сплата аліментів має відбуватися у частці від заробітку, оскільки він офіційно працює. Просив також врахувати його стан здоров`я та матеріальне становище. Вказав, що розмір його заробітної плати не дає можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а остання не довела суду, що витрачає на утримання дочки саме таку суму. Також, зазначив, що позивачка згідно вимог ст. 184 СК України має право ставити вимоги про стягнення аліментів у розмірі виключно 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю, батьки не дійшли згоди щодо участі в її утриманні.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з батька аліментів на утримання дочки.

Разом з тим суд апеляційної інстанції не погоджується із розміром аліментів, які визначив суд.

Як вбачається із ухвали судді від 21 серпня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відомості про надсилання відповідачу зазначеної ухвали та повідомлення його про дату, час і місце розгляду справи матеріали справи не містять.

До матеріалів справи позивачкою не надано доказів про те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 надав документи, які підтверджують, що він офіційно працює, його заробітна плата з вересня 2018 по грудень 2018 року становила на місяць 3723 грн, з яких нарахований податок по 670,14 грн, а з грудня 2018 по лютий 2019 4173 грн, з яких нарахований податок по 751,14 грн (а.с. 28, 29).

Зазначені обставини вказують на неможливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі 2000 грн на місяць.

У відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626 грн.

Отже, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, зокрема матеріальне становище платника аліментів, оскаржуване рішення підлягає зміні, шляхом зменшення розміру стягнутих аліментів з 2000 грн до 1000 грн, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні такого розміру аліментів суд апеляційної інстанції враховує норми СК України, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, а також відсутність доказів зі сторони позивачки про можливість відповідача сплачувати аліменти у встановленому нею розмірі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо визначення аліментів у частці від його заробітку, є безпідставними, оскільки право щодо визначення способу стягнення аліментів, незалежно від того чи має платник аліментів постійний дохід (заробіток), належить тому з батьків, з яким проживає дитина.

Посилання відповідача на те, що позивачка має право на стягнення аліментів у розмірі виключно 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ґрунтується на помилковому розумінні закону.

Оскільки ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 704 грн. на неналежний рахунок (рахунок іншого суду), з нього слід стягнути зазначену суму за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у м.Житомирі/м.Житомир/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38035726, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2018 року змінити, зменшивши розмір стягнутих судом аліментів з 2000 грн до 1000 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 704 грн несплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на наступні реквізити: отримувач коштів: УК у м.Житомирі/м.Житомир/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38035726, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0010, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 26 червня 2019 року.