справа № 198/558/19
провадження № 2/0198/214/19
У х в а л а
про залишення позовної заяви без руху
"19" липня 2019 р. суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання вагітної дружини в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до народження позивачкою дитини.
Відповідно до частини першої статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Адреса місця реєстрації проживання позивача ( АДРЕСА_1 ) (ас.3) - територіально відноситься до Юр`ївського району.
Разом з тим, як вбачається зі змісту позову та матеріалів доданих до нього (свідоцтво про шлюб) відповідач ОСОБА_3 є громадянином Чеської Республіки. Відомості про проживання (перебування) відповідача в даний час на території України в матеріалах справи відсутні. Між тим, адреса місця проживання відповідача в Чеській Республіці зазначена - АДРЕСА_2 .
У відповідності до п. 4 ч.1 ст. 76 Закону України « Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.
Згідно ст. 35 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, що набрав чинності 18.11.2002 року інші види обов`язку з утримання регулюються законодавством Договірної Сторони, на території якої проживає особа, яка заявляє
про право на таке утримання. Компетентним з вирішення справ, зазначених у пункті 1 цієї статті, є суд Договірної Сторони, на території якої проживає особа, яка заявляє позов про таке утримання.
Відтак, справа підсудна Юр`ївському районному суду Дніпропетровської області .
Між тим, дослідивши матеріали позову, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на невідповідність такої вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України .
Так, відповідно до п. 2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити ім`я (прізвище, ім`я та по батькові- для фізичних осіб) сторін по справі.
Як вбачається, відповідачем по справі в позовній заяві зазначений « ОСОБА_2 ».
Разом з тим, дане є незрозумілим та підлягає уточненню, з огляду на те, що зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 вбачається, що шлюб позивачка уклала не з « ОСОБА_2 » а з ОСОБА_4 (ас.8), при цьому свідоцтво про укладення шлюбу не містить зазначення по батькові гр. ОСОБА_3 , в графі «по батькові» зазначено прочерк.
За викладених вище обставин є незрозумілим і про яку особу насправді йдеться в довідці Юр`ївської селищної ради № 87 від 18.02.2019 року. Так, відомості викладені в ній стосуються « ОСОБА_2 », в той час як шлюб укладено з ОСОБА_4 .
Відтак, позивачу в позовній заяві слід зазначити точне ім`я відповідача по справі.
Частиною 1 статті 177 ЦПК України передбачений обов`язок позивача додати до позовної заяви її копії та копії усіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Однак, долучені позивачем до позову копії письмових доказів для відповідача по справі не засвідчені останнім належним чином.
Відтак, позивачу до суду слід подати копії письмових доказів, що додані до позову для відповідача по справі , які засвідчені належним чином.
Окрім того, провадження у справах за участю іноземних осіб має свої
особливості та врегульовано розділом ХI ЦПК України, а також Законом України » Про міжнародне приватне право», Договором між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, що набув чинності 18.11.2002 року ( надалі Договір).
Відповідно до ст. 80 Закону України « Про міжнародне приватне право», у разі, якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.
Відповідно до ст. 4 Договору при застосуванні положень цього Договору центральний орган України користуватиметься українською мовою, а центральний орган Чеської Республіки - чеською мовою. Прохання про надання правової допомоги та додані документи складаються мовою запитуючої Договірної Сторони і супроводжуються офіційним перекладом мовою запитуваної Договірної Сторони, оформленим відповідно до законодавства запитуючої Договірної Сторони.
Відповідно до ст. 12 Договору орган юстиції запитуваної Договірної Сторони вручає документи відповідно до законодавства своєї держави та статті 4 цього Договору, якщо документ, який вручається, складений мовою запитуваної Договірної Сторони або до нього доданий офіційний
переклад. В іншому випадку орган юстиції запитуваної Договірної
Сторони вручає документ адресатові лише тоді, коли він погодиться
добровільно його прийняти.
За змістом ч. 1 ст. 498 ЦПК України, у разі, якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ч.3 ст. 499 ЦПК України судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до п. 2.3. «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008року N 1092/5/54 доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні. Переклад засвідчується уповноваженим перекладачем, або нотаріально.
Всупереч вимогам п. 2.3. «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень» позивачем подано позовну заяву для відповідача лише в одному примірнику українською мовою без відповідного перекладу на державну мову країни, громадянином якої є відповідач.
Таким чином, позивачем до позовної заяви, складеною українською мовою, слід додати завірений її переклад на мову запитуваної держави, а також завірений переклад всіх доданих до позову документів для подальшого можливого звернення з судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави з метою вручення відповідачу документів, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи тощо. За правовим викладом ст. 139 ЦПК України витрати пов`язані з перекладом необхідних документів по справі несе сторона, яка звернулася із позовною заявою до суду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суд дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання вагітної дружини - залишити без руху, повідомивши позивача по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
У разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала складена та підписана суддею 19 липня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич