Номер провадження: 22-ц/813/1314/19
Номер справи місцевого суду: 523/2891/18
Головуючий у першій інстанції Бабаков В. П. Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/2891/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної Олександри Сергіївни,за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській областіна ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Бабакова В.П. 20 квітня 2018 року, про часткове задоволення скарги,

встановив:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить: 1) поновити йому строк на звернення до суду зі скаргою на повідомлення № 09.1-17/В-5 від 02.01.2017 р. Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної О.С. про повернення виконавчого листа; 2) визнати неправомірним рішення Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної О.С. щодо неприйняття до виконання виконавчого листа № 2-А-189/2007, виданого 23.05.2017 року Суворовським районним судом м. Одеси, яке оформлено повідомленням № 09.1-17/В-5 від 02.01.2017 р., та зобовязати державного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання та виконати його.

ОСОБА_4 обґрунтовує вимоги скарги тим, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.06.2007 р. у судовій справі № 2-а-189/07 скасовано наказ ДПА в Одеській області від 27.01.2007 р. № 25-о «Про ОСОБА_4.». Визнано незаконними дії виконуючого обовязки Голови ДПА в Одеській області заступника Голови ДПА в Одеській області Іванова Д.І. щодо пропозиції по переведенню ОСОБА_4 на посаду старшого державного податкового інспектора відділу погашення прострочених податкових зобовязань на період відсутності основного працівника ОСОБА_7. Стягнуто з ДПА України в Одеській області на його користь 11 398,95 грн. заробітної плати та 50 000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди.

Додатковою постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.07.2007 р. у справі № 2-а-189/07 було доповнено вищевказану постанову, а саме визнано незаконними бездіяльність Голови ДПА в Одеській області Лаврешова А.Ю. щодо невидачі до 08.12.2008 р. наказу про скасування наказу № 648-о від 29.11.2004 р. «Про звільнення ОСОБА_4.», а також невиплаті заробітної плати у період з 0208.2006 р. по 19.01.2007 р.. Стягнуто з ДПА України в Одеській області на його користь відшкодування моральної шкоди у сумі 20 000 грн..

16.03.2010 р. постановою Вищого адміністративного суду України постанова від 19.06.2007 р., додаткова постанова від 13.07.2007 р. були змінені в частині стягнення відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДПА України в Одеській області на його користь 5 000 грн..

23.05.2017 р. він отримав виконавчий лист, у якому було вказано дата предявлення до виконання 16.03.2013 р..

Ухвалою Суворовського районного суду від 04.10.2017 р. йому було поновлено пропущений строк предявлення виконавчого листа до виконання.

13.10.2017 р. він подав виконавчий лист до начальника Головного Управління Державної казначейської служби України в Одеській області. 06.11.2017 р. йому була надана відповідь про необхідність направлення виконавчого листа для виконання до державної виконавчої служби.

09.11.207 р. він звернувся із заявою про примусове виконання рішення суду до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеській області. Повідомленням № 09.1-9646/В-5 від 15.11.2017 р. Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної О.С. виконавчий лист було повернуто.

23.11.2017 р. він повторно звернувся до начальника Головного Управління Державної казначейської служби України в Одеській області. 21.12.2017 р. йому була надана відповідь про необхідність направлення виконавчого листа для виконання до державної виконавчої служби.

26.12.2017 р. він знову звернувся із заявою про примусове виконання рішення суду до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеській області. Однак, повідомленням № 09.1-17/В-5 від 02.01.2018 р. Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної О.С. виконавчий лист було знову повернуто. Вважає вказане повідомлення незаконним (а. с. 1 2 зворотна сторона).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 р. (Справа № 523/2891/18 Провадження №4-с/523/58/18) вищезазначену скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної Олександри Сергіївни щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого листа №2-А-189/2007 від 23.05.2007 р. стягувачу без виконання від 02.01.2018 р..

Скасовано повідомлення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної Олександри Сергіївни від 02.01.2018 р. про повернення виконавчого листа №2-А-189/2007 від 23.05.2007 р. стягувачу без виконання.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно ч. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення. Вказаний Закон набрав чинності 01.01.2013 р.. Виконавчий лист виданий до 01.01.2013 р., тому його необхідно подавати саме до органу державної виконавчої служби. Державним виконавцем безпідставно винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу (а. с. 23 23 зворотна сторона).

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській областів апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що виконавчий лист необхідно подати до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Учасники справи у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Справа двічі призначалася до розгляду на 21.03.2019 р. та 13.06.2019 р.. Судові повістки про виклик ОСОБА_4 у судове засідання двічі повернулися з приміткою пошти «За закінченням строку зберігання». Засобами телефонного звязку повідомити ОСОБА_4 про судове засідання не вдалося, оскільки оператором телефонного звязку було повідомлено про те, що вказаний ОСОБА_4 номер телефону не обслуговується. Вказане свідчить про те, що скаржник втратив процесуальний інтерес до розгляду справи, зловживає своїми процесуальними правами та обовязками з отримання судової повістки.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайшвидшому розгляді справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи і вимоги апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів вважає, що погодитися з вищевказаними висновками суду першої інстанції не можна. Цих висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Встановлено, що виконавчий лист було видано ОСОБА_4 на підставі рішення суду, ухваленого в порядку адміністративного судочинства у справі № 2-А-189/2007 р. (а. с. 7 8, 9).

За правилами, передбаченими ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Таким чином, рішення державного виконавця з приводу примусового виконання рішення суду можливо оскаржити в порядку цивільного процесуального законодавства у випадку, якщо таке рішення було ухвалено згідно норм ЦПК України.

Оскільки рішення у справі № 2-А-189/2007 р., на підставі якого було видано виконавчий лист, ухвалено за нормами адміністративного судочинства, дії державного виконавця щодо виконання такого виконавчого листа підлягають оскарженню за нормами КАС України (ст. 287 КАС України, в редакції чинній на час подання скарги).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції при постановлені оскарженої ухвали не було враховано вищевказані норми процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, тільки в частині скасування ухвали суду першої інстанції, однак не з підстав визначених доводами апеляційної скарги, а з підстав порушення судом норм процесуального права щодо підвідомчості розгляду скарги на дії державного виконавця.

Виходячи із зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а провадження у справі з розгляду скарги на дії державного виконавця підлягає закриттю.

Згідно із ст. 381 ЦПК України процедурні питання, повязані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанц

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обовязковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, у звязку з порушенням судом норм процесуального права щодо підвідомчості розгляду скарги на дії державного виконавця, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, провадження у справі з розгляду скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця закрити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 377, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2018 року про часткове задоволення скарги скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії та рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Гринчишиної Олександри Сергіївни- закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала складена 01 липня 2019 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе