Справа № 130/728/19
Провадження № 22-ц/801/1775/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач :Марчук В. С.
УХВАЛА

24 липня 2019 рокуСправа № 130/728/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Марчук В.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Шепеля К.А. у справі № 130/728/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, начальника слідчого відділу Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - Олексюка Володимира Васильовича, старшого слідчого відділу Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області - Полонської Олени Григорівни, про відшкодування шкоди -

В с т а н о в и л а :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року, у вказаній справі, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України та не оплачена судовим збором.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, посилаючись на норму ст. 1176 ЦК України.

Однак посилання заявника на зазначену норму не слугують підставою для не сплати ним судового збору у вказаній справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п.13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ст. 1176 ЦК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності умов застосування ч.1 ст. 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч.6 даної статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто за загальними правилами про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. 1173,1174 ЦК України).

Позивач обґрунтував шкоду тим, що в четвертий раз на протязі останніх двох років скасована як незаконна та необґрунтована постанова слідчого про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_2 , а не позивача. На його думку, відповідачі не виконують вказівки прокуратури та вимоги КПК України. Такі незаконні дії та бездіяльність відповідачів позбавляють позивача права на повне та неупереджене розслідування.

На цій підставі, просив стягнути з Держави Україна 50000 грн. моральної шкоди, оскільки неналежне відношення відповідачів приносить йому страждання, принижує його, він постійно переживає, що не дочекається законного рішення відповідачів.

Отже, відповідно до позовних вимог та матеріалів справи, встановлено, що підставою для відшкодування моральної шкоди не є шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, що призвела до незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

А тому, враховуючи зазначене, відсутні спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України, а відтак відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу на підставі п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди необхідно було сплатити 1,5 % відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921 грн.)

Відповідно до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року, необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2881,50 грн. ( (1921*150):100=2881,50) за такими реквізитами - отримувач УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030101, Код , Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок № 0001.

Оригінал квитанції про оплату судового збору має бути направлено до апеляційного суду Вінницької області.

Крім того, у даній апеляційній скарзі всупереч п.5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України не зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

В порушення вказаних вимог скаржник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає лише те, що слідча в п`ятий раз закрила кримінальне провадження, а суд скасував дану постанову. Проте, це не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Однак, в порушення даної вимоги ст. 356 ЦПК України заявником вказано, що відповідачем у справі є Держказначейська служба, що суперечить матеріалам справи та не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 та 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме для надання суду оригіналу квитанції про оплату судового збору та апеляційної скарги у новій редакції, оформлену відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, разом із копіями такої скарги та копіями доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 червня 2019 року залишити без руху та надати йому строк для усунення зазначених в ухвалі Вінницького апеляційного суду недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити заявнику що в разі невиконання вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В.С. Марчук