Ухвала

01 липня 2019 року

м. Київ

справа № 317/3602/18

провадження № 61-11452ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору від 06 серпня 2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором станом на 31 серпня 2018 року ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 113 206, 34 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 1 983,56 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом з 06 серпня 2012 року по 31 березня 2018 року - 111 222,78 грн та судові витрати в розмірі 1 762,00 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 лютого 2019 року - без змін.

У червні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 25 лютого 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 17 травня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за договором у розмірі 113 206,34 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що зазначена справа має для нього виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором перешкоджає його стабільній роботі та обмежує його майнові інтереси, є безпідставними, оскільки заявником не наведено логічного обґрунтування таким твердженням, а саме, яким чином заборгованість за кредитним договором у розмірі 113 206, 34 грн перешкоджає стабільній роботі позивача, який за інформацією Національного банку України станом на 2019 рік є одним з найуспішніших банків України.

Разом з тим, посилання заявника у касаційній скарзі на те, що судами першої та апеляційної інстанціїне взято до уваги постанову Верховного Суду України від 19 березня 2018 року по справі № 6-14цс14 та постанову Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі № 591/8058/15-ц в яких суди касаційної інстанції висловили позицію щодо початку обрахунку строку позовної давності з останнього дня строку дії кредитного договору який відповідає строку дії платіжної картки, чим порушено формування єдиної правозастосовчої практики, є істотними та підлягають перевірці за матеріалами справи, оскільки свідчать про те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики у питанні застосування позовної даності.

Таким чином, з метою забезпечення формування єдиної правозастосовчої практики у сфері вирішення цивільних спорів, Верховний Суд дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у цій малозначній справі.

Керуючись частиною сьомою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Витребувати з Запорізького районного суду Запорізької області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 317/3602/18.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков