Справа № 351/206/19
Номер провадження №2/351/343/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся у суд із позовом до Борщівської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1950 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , 1951р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , 1976 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , 1981 р.н., належить житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Позивач разом із батьками та прадідом ОСОБА_3 проживали у спірному будинку.

ОСОБА_3 , згідно свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 05.12.1988 р., записаний головою колгоспного двору. Останній 25.01.2007 р. посвідчив на користь позивача заповіт.

Зважаючи на те, що крім прадіда ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в господарстві були ще зареєстровані: ОСОБА_4 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1950 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , 1951 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , 1976 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після їх смерті, відкрилася спадщина на вищезазначений житловий будинок, господарські будівлі та споруди. За життя спадкодавцями не було прийнято спадщину. Спадкоємцем першої черги став позивач.

Однак в зв`язку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та частки в свідоцтві на право особистої власності не визначені, та свідоцтво про право власності на будинковолодіння відсутнє, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Борщівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, Позовні вимоги визнав.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи, належним чином повідомлялася на веб-сейні суду, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, прізвище « ОСОБА_8 » змінено на « ОСОБА_9 ».

З заповіту від 25.01.2007 р., посвідченого секретарем Борщівської сільської ради слідує, що ОСОБА_3 , 1930 р.н., заповів все своє майно на користь ОСОБА_10

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_6 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_4

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого на ОСОБА_7 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_5 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 , виданого на ОСОБА_3 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 05.12.1988 р., вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 , дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

З довідки виданої Борщівською сільською радою, слідує, що згідно з записом погосподарської книги №5 за померлим ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , числиться житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. На день смерті ОСОБА_3 у спадковому будинку в АДРЕСА_1 , крім померлого були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_4 , 1928 р.н.,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1950 р.н.- зять, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , 1951 р.н., яка помела ІНФОРМАЦІЯ_4 дочка, ОСОБА_7 , 1976 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 онука, ОСОБА_2 , 1981 р.н. онука, ОСОБА_1 , 1996 р.н. правнук, ОСОБА_11 , 1998 р.н. правнука. В управління спадковим майном вступив онук ОСОБА_1 , 1996 р.н. Заповіт від імені померлого ОСОБА_3 посвідчувався у виконкомі Борщівської сільської ради 25.01.2007 р. за №15.

З довідки від 11.01.2019 р. № 34/01-25, виданої Борщівською сільською радою Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що вул.17 вересня в с. Борщівська Турка перейменована на вул. Б.Хмельницького (підстава рішення сесії №27-3/2010 від 30.12.2010 р.).

З довідки від 11.01.2019 р. №35/01-25, виданої Борщівською сільською радою Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що станом на 01.07.1990 р. в колгоспному дворі АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1950 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , 1951 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , 1976 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , 1981 р.н.

Державним нотаріусом другої Снятинської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті прадіда ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку з тим, що свідоцтво про право власності на вказане майно видае на ім`я ОСОБА_3 , як голову колгоспного двору і не визначені частки членів колгоспного двору.

Згідно довідки виданої 23.03.2016 р. № 120/02-14, виданої державним нотаріусом другої Снятинської державної нотаріальної контори Ткачук І.М. являється єдиним спадкоємцем на майно померлого прадіда ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Борщівська Турка, Снятинського району, Івано-Франківської області.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєсті вбачається, що зареєстрована спадкова справа, спадкодавець ОСОБА_3 .

З довідки від 11.01.2019 р. №36/01-25, виданої Борщівською сільською радою Снятинського району, Івано-Франківської області, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в колгоспному дворі АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 , 1930 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , 1950 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , 1951 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , 1976 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , 1981 р.н.

З довідки від 11.01.2019 р. № 33/01-25, виданої Борщівською сільською радою слідує, що в господарстві в АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , 1996 р.н., ОСОБА_11 , 1998 р.н.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, прав власності на нерухоме майно, реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відомості щодо права власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 - відсутні.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відповідає державним будівельним нормам та правилам, протипожежним та іншим нормам та правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

З довідки від 03.04.2019 р. №904/01-16, виданої першою Снятинською державною нотаріальною конторою слідує, що згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55704850, №55704872 від 02.04.2019 р., спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заведені.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55704920 від 02.04.2019 р., спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена у Першій Снятинській державній нотаріальній 24.06.2010 р. за №201/2010.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55704900 від 02.04.2019 р., спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 заведена у Другій Снятинській нотаріальній конторі 16.04.2013 р. за № 46/2013 р.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ Про власність вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що не визначеність часток в майні колишнього колгоспного двору та відсутність свідоцтва про право власності на будинковолодіння не є підставою відмови у захисті прав позивача, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивач набув право власності на 5/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Не підлягає до задоволення вимога позивача щодо встановлення права власності на 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , так як остання не відмовилась від належної їй частки у колгоспному дворі.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.