Справа №167/749/19
Провадження №2/167/227/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з грудня 2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час спільного подружнього життя в них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час з відповідачем проживають окремо, дитина перебуває на її утриманні, відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та не бере участь у її вихованні.

Крім того, з 05.11.2018 року по 13.12.2018 року дочка ОСОБА_4 захворіла та потребувала довготривалого лікування. Після лікування, вона з дочкою проходила обстеження у консультативно-діагностичній поліклініці «Охмадит» в м.Києві. На обстеження були затрачені значні кошти. Згідно консультаційного висновку спеціаліста №111 від 21.12.2018 року у дочки були встановлені наступні діагнози: лімфаденопатія, хронічна інфекція сечової системи у стадії ремісії, функціональні порушення кишківника, декомпенсована форма карієсу. 23 квітня 2019 року дочка захворіла повторно і проходила лікування. Загалом вартість витрат на лікування та обстеження дитини становила 13710,00 грн.. Відповідач не допомагав їй на час понесення нею додаткових витрат на лікування. Відтак, ОСОБА_2 , як батько дитини зобов`язаний сплатити на її користь додаткові витрати на дитину в розмірі 13710,00 грн..

Покликаючись на викладені обставини, на те, що відповідач молодого віку, працездатний, інших осіб на утриманні не має, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнути додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 в розмірі 13710,00 грн..

Позивач ОСОБА_1 в засідання не з`явилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи, судом встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.07.2014 року. Батьками дитини згідно зазначеного свідоцтва є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітня дитина проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає.

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітньої дитини не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

Суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, запезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, що у відповідача інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обов`язку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дитини і відповідає її інтересам, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Судом встановлено, що батьки малолітної дитини на даний час проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, яка є стягувачем аліментів на дитину.

Встановлено також, що згідно копії виписки №10593 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні в педіатричному відділенні №1 та приймально-діагностичному відділенні з 05.11.2018 року по 13.12.2018 року (а.с.10-11).

Згідно консультаційного висновку спеціаліста №111 від 21.12.2018 року в дитини ОСОБА_5 встановлені наступні діагнози: лімфаденопатія, хронічна інфекція сечової системи у стадії ремісії, функціональні порушення кишківника, декомпенсована форма карієсу (а.с.17).

Відповідно до копій товарних чеків та копій замовлень № від 30.11.2018 року, № від 10.12.2018 року вбачається, що позивачем було придбано ліки та здійснено оплату діагностики на загальну суму 13710,00 грн. (а.с.12-16, 19).

Зазначені обставини відповідачем не оспорювалися та підтверджуються консультаційним висновком лікарів (а.с.18).

Судом з наданих позивачем доказів також встановлено, що дитина потребує постійного домашнього догляду (а.с.8).

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Враховуючи те, що відповідач зобов`язаний утримувати малолітню доньку на рівні з позивачем, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 13710,00 гривень понесених додаткових витрат на дитину.

Згідно положень ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 1536,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст.ст.180, 182, 181, 182, 184, 185, 191 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 141, 247, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 13710 (тринадцять тисяч сімсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м.Рожище Волинська область, жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м.Володимир-Волинський Волинська область, житель АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.07.2019 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч