Справа № 706/1877/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2019 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Лещенко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 14111, 40 грн., 423, 35 грн. - 3% річних та судові витрати в сумі 8704,80 грн.

В обгрунтування позову посилався на те, що 14.06.2017 р. ОСОБА_2 під розписку позичив у нього грошові кошти в розмірі п`ятсот доларів США, що еквівалентно на час звернення з позовом до суду 14111,40 грн. відповідно до довідки Державного ощадного банку. Згідно з даною розпискою відповідач зобов`язався повернути йому борг 20.06.2017 р., проте до вказаної дати борг повернутий не був. 09.09.2017 р. відповідач, не повернувши борг, дав обіцянку, що поверне йому борг до 16.12.2017 р., про що в розписці письмово зобов`язався та підтвердив своїм підписом. Однак обіцянку не виконав. Тому за захистом своїх прав та інтересів він вимушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мельник Т.Б. у судове засідання не з`явились, проте від них до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу без їх участі, у заявах також зазначено, що вони позов підтримують повністю, не заперечують проти винесення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання за зареєстрованим місцем проживання відповідно до вимог ч. 7 ст. 128 ЦПК України, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, ним не поданий відзив. Суд вважає, що відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Мельник Т.Б. та відповідача ОСОБА_2 і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач та представник позивача у своїх заявах не заперечували проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази: розписку ОСОБА_2 від 14.06.2017 р., довідку ТВБВ № 10023/0121 філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Христинівки від 03.12.2018 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що14.06.2017 р. відповідач ОСОБА_2 під розписку позичив у позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі п`ятсот доларів США, зобов`язавшись до 20.06.2017 р. повернути позивачу вказаний у розписці борг.

Відповідач ОСОБА_2 до вказаної в розписці дати, а саме до 20.06.2017 р., борг не повернув.

09.09.2017 р. відповідач ОСОБА_2 , не повернувши борг, дав обіцянку позивачу ОСОБА_1 , що поверне йому борг до 16.12.2017 р., про що в розписці письмово зобов`язався та підтвердив своїм підписом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем ОСОБА_1 представлена розписка позичальника - відповідача ОСОБА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У розписці відповідача ОСОБА_2 встановлений строк виконання зобов`язання за договором позики - 20.06.2017 р., у цей строк останній зобов`язаний був повністю повернути позивачу ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 дол. США.

09.09.2017 р. відповідач ОСОБА_2 , не повернувши борг, дав обіцянку, що поверне позивачу ОСОБА_1 борг до 16.12.2017 р., про що відповідач ОСОБА_2 в розписці письмово зобов`язався та підтвердив своїм підписом.

Офіційний курс Національного банку України на день подання позовної заяви становив 28,2228 грн. за один долар США, що стверджується довідкою ТВБВ № 10023/0121 філії - Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» м. Христинівки № 986 від 03.12.2018 р., наявною в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 зобов`язання за договором позики не виконує, борг не повертає.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав свої зобов`язання за розпискою про позику грошових коштів, він не повернув позивачу ОСОБА_1 500 дол. США у строк, зазначений в розписці, то з нього на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути 14111,40 грн. боргу за договором позики (28,2228 грн. х 500 = 14111,40 грн.) та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 425,35 грн.

Суд також вважає за необхідне відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого останнім судового збору та відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанціями від 06.12.2018 р. та розрахунком витрат, який міститьдетальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатами, а всього - 8704, 80 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ч.1, 625 ч. 2, 1046 ч.1, 1047 ч.2, 1049 ч.1 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141 ч.ч. 1, 2, 263-265, 280, 282, 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 12.02.2007 року) про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в розмірі 14 111 (чотирнадцять тисяч сто одинадцять) грн. 40 коп., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 423 (чотириста двадцять три) грн. 35 коп., а всього - 14534 (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 8704 (вісім тисяч сімсот чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення рішення апеляційної скарги.

Суддя М.Ф. Олійник