Справа № 465/3970/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/3110/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р..

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 465/3970/17 за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ДП «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», з участю третьої особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року позивачі звернулися в суд з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Представник позивачів Савчук О.Л. у підготовчому засіданні заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи для визначення процентної втрати працездатності з метою встановлення розміру матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02 грудня 2005 р., близько 07 год. 20 хв., на 25 км + 100 м територіальної дороги місцевого значення Т-14-20 Бориня-Мохнате, між селами Верхнє Висоцьке та Матків Турківського району Львівської області.

Оскаржуваною ухвалою клопотання представника позивачів Савчука О. Л. про призначення комісійної судово-медичної експертизи задоволено.

Призначено по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ДП "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", з участю третьої особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної в результаті скоєння ДТП комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

1.Чи втратив в результаті заподіяних йому травм при дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце при зазначених обставинах , ОСОБА_3 загальну і професійну працездатність і який її розмір її у процентному відношенні?

Проведення експертизи доручено експертам КЗ ЛОР "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи"(79059 м.Львів,вул.Мазепи,25), в розпорядження яких разом з ухвалою суду, направлено матеріали цивільної справи №465/3970/17, провадження №2/465/2172/18.

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалу суду оскаржило Дочірне підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою , вважає її незаконною. Зазначає, що в судовому засіданні суд не надав можливості представнику відповідача задати свої питання для експертної установи, що є порушенням вимог ст.103 ЦПК України. Крім цього, ухвала не відповідає вимогам ст.104 ЦПК України, оскільки в ній не зазначені підстави для призначення експертизи та не конкретизовано, які саме матеріали справи надаються на експертизу для їх дослідження, оскільки в матеріалах справи міститься кілька позовних заяв від одного та декількох позивачів , а відтак незрозуміло яка кінцева позиція позивачів. Крім цього, зазначає, що представник відповідача не надавав згоди на призначення експертизи саме КЗ ЛОР «Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи» та суд в ухвалі не обгрунтував з яких підстав проведення експертизи доручено саме цій установі. Не зрозумілою вважає доцільність проведення експертизи, оскільки сам позивач надає у розпорядження суду розрахунок заробітку втраченого внаслідок каліцтва, пенсійне посвідчення, медичні виписки та документи МСЕК, які дають відповідь на поставлене перед експертом питання, а тому зупинення провадження у справі та призначення експертизи на думку апелянта є недоцільним. Вважає вказані обставини такими, що дають підстави для скасування ухвали, тому просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується поштовими повідомленнями, які долучені до матеріалів справи.

Підписант ОСОБА_8 ДП «Львівський облавтодор» надав суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника. Зазначене клопотання судом відхилено через те, що явка в судове засідання не визнавалася обов`язковою, окрім цього, судова повістка відповідачу була направлена завчасно і таку отримано уповноваженою особою 01.07.2019 року, що давало можливість вирішити питання забезпечення представника в судове засідання.

Відповідно до частини другої ст.372 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день і час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно частини 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із змісту позовної заяви встановлено, що позивачі по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися з позовом до відповідача ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі ДП «Львівоблавтодор») про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Справа перебуває у підготовчому засіданні та представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Савчук О.Л. заявив клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи.

Судом вирішено клопотання задовольнити, проведення експертизи доручено експертам КЗ «Львівський обласний центр МСЕК .

Відповідно до статті 103 ЦПК суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1)для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2)сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

За частиною третьою ст.103 ЦПК при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що судом призначена комісійна судово-медична експертиза, проведення якої доручено комунальному закладу ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи». Мотиви проведення експертизи судом не зазначені.

Колегія суддів зазначає, що зазначений КЗ ЛОР «Центр МСЕК» не є експертною установою. У листі голови травматологічної МСЕК Фурсова С.С. від 10.09.2018 року № 35 зазначено, що визначення ступеня втрати потерпілим відсотка професійної чи загальної працездатності при побутовій травмі не входить в компетенцію КЗ ЛОР «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи». (а.с. 176).

Призначаючи комісійну експертизу, суд не зазначив з участю яких медичних працівників за профілем необхідно провести комісійну експертизу ОСОБА_3 та з якою метою.

Із позовної заяви та доданих документів, зокрема із Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від01.08.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 1965 р.н. є особою з інвалідністю загального захворювання довічно.

В уточненій позовній заяві від 06 жовтня 2018 року ОСОБА_3 дає розрахунок втраченого заробітку, який просить стягнути, додає довідки з місця роботи із зазначенням заробітної плати, медичні виписки, документи МСЕК.

В ухвалі суду не зазначено, які додаткові документи судом направляються для проведення експертизи чи на підставі чого повинна проводитися експертиза, оскільки наявні у справі медичні виписки та довідки вже були предметом огляду МСЕК 2014 року.

Суд також звертає увагу на те, що з позовними вимогами звернулися ще троє інших осіб, крім ОСОБА_3 , а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 . Судом нічого не зазначено з приводу позовних вимог цих позивачів, зокрема, чи виділені матеріали справи відносно них в окреме провадження, чи об`єднані вони з уточненим позовом ОСОБА_3 , що є причиною затягування розгляду позовних вимог названих позивачів предмет спору яких різниться із предметом спору ОСОБА_3 .

Виходячи із вище зазначеного, враховуючи те, що оскаржувана ухвала суду від 16 листопада 2018 року не містить мотивів її призначення, що судом допущено ряд інших порушень процесуального характеру, невизначеність мети призначення експертизи, суд задовольняє апеляційну скаргу в повному обсязі.

Відповідно до ст. 379 ч.1 п.п.1,4 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.п.1,4, 383, 384, 389, -суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2019 року скасувати, справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк