РІШЕННЯ

Іменем України

25 липня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 01 березня 1987 року між ним та відповідачем зареєстровано шлюб. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. На даний час сторони припинили спільно вести господарство, оскільки за час перебування у шлюбі постійно виникали непорозуміння та сварки через різний погляд на життя та різні життєві цінності, пріоритети, цілі. Відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в зв`язку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати.

Ухвалою 28 січня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_2 щодо надання строку для примирення та зупинено провадження по справі на три місяці.

Ухвалою 02 травня 2019 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20 червня 2019 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до розгляду по суті.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позов прохав задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому засіданні позов визнала.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що 01 березня 1987 року у виконавчому комітеті Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 4.

Статтями 51 Конституції України та 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має суттєве значення.

Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки за час, що наданий для примирення, сторони не примирились та припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру.

В зв`язку з вище викладеним, враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, в зв`язку з чим, шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивача слід надалі іменувати прізвищем ОСОБА_2 .

Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 705 (сімсот п`ять) гривень, а також стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 63,40 (шістдесят три гривні сорок копійок) гривень судового збору.

Керуючись статтями 10, 12-13, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, та статтями 110, 112 113 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований 01 березня 1987 року у виконавчому комітеті Марківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 4, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 надалі іменувати прізвищем ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 705 (сімсот п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 63,40 (шістдесят три гривні сорок копійок) гривень судового збору.

Повний текст рішення буде виготовлено 04 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с . Марківка Кобеляцького району Полтавської області ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка с . Марківка Кобеляцького району Полтавської області.

Суддя