УХВАЛА

21 червня 2019 року м..Рівне

Рівненський міський суд в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Ющук О.С.

з участю скаржника ОСОБА_1 ,

особи, бездільність якої оскаржується - головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Наталії Валеріївни незаконною та зобов"язання вчинити дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання бездіяльності головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Наталії Валеріївни незаконною та зобов"язання вчинити дії. Просить суд, визнати дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Наталії Валеріївни неправомірними та зобов`язати головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл"юк Н.В. вчинити дії по прийняттю виконавчого листа № 569/11471/18 виданого 14 травня 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав, просив суд задоволити.

Головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Н.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги, вказавши, що вважає свої дії правомірними щодо винесення постанови про повернення виконавчого листа, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам до виконавчого документу у відповідності ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 05.07.2010р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 02.07. 2009 року і до досягнення повноліття дитини.

Ухвалою Рівненського міського суду від 11.09.2018 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, задоволено частково та визнано дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук І.О. по примусовому виконанні виконавчого листа №2-767, виданого 26.10.2010 року Рівненським міським судом Рівненської області у розрахунку заборгованості по аліментам за вихідним номером № 51497 неправомірними; зобов`язано головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук І.О. по виконанню виконавчого листа № 2-767, виданого від 26.10.2010 року Рівненським міським судом Рівненської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини здійснити перерахунок заборгованості по аліментам.

Ухвала Рівненського міського суду від 11.09.2018 року набрала законної сили 03 жовтня 2018 року.

На виконання вказаної ухвали, 14 травня 2019 року Рівненським міським судом видано ОСОБА_1 . виконавчий лист № 569/11471/18, відповідно до якого стягувач ОСОБА_1 , боржник головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук Ірина Олександрівна.

24 травня 2019 року постановою про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання зазначений виконавчий документ повернуто стягувачу без прийняття до виконання відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл"юк Н.В., постановляючи постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання не дотримався вимог вимог чинного законодавста.

Так, вимогами до виконавчого документа відповідно до ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» є ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності), що і відображено у виконавчому документі № 569/11471/18 та свідчить про те, що боржником по виконавчому документу № 569/11471/18 є Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Отже, державний виконавець, отримавши виконавчий лист та вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, перевіряє, зокрема, його відповідність вимогам статті 4 Закону і у разі відсутності будь-якої із цих вимог може повернути виконавчий лист стягувачу.

Проте в даному випадку дії державного виконавця не відповідали вимогам закону і він не мав підстав винести постанову про повернення виконавчого листа стягувачу та повинен був вирішити питання про відкриття виконавчого провадження.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід"ємною частиною правосуддя.

У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов"язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов"язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стадія примусового виконання судового рішення є невід`ємною частиною відновлення прав особи із застосуванням судової процедури, відповідно до якої стягувач має сподіватись на фактичну реалізацію своїх прав згідно із юридично закріпленим змістом впродовж чітко регламентованого строку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 № 6 передбачено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання на всій території України (ч.5 ст.124 Конституції України, ст.18 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження».

Суд критично ставиться до посилання державного виконавця на те, що боржником визначено виконавчим документом одночасно юридичну та фізичну особу (головний державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук Ірина Олександрівна), оскільки з оглянутого в судовому засіданні виконавчого листа слідує ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності : 35007146 та юридична адреса боржника: м. Рівне, вул. Замкова, 22 а, що беззаперечно дає підстави вважати, що боржником є Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, виконання якого покладається на головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Матвійчук Ірину Олександрівну дії якого оскаржувалися у справі № 569/11471/18.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 про визнання бездіяльності головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Наталії Валеріївни незаконною та зобов"язання вчинити дії підлягає до задоволення.

Керуючись ч.6 ст.259, ст.ст. 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Наталії Валеріївни незаконною та зобов"язання вчинити дії - задоволити.

Визнати дії головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Іл"юк Наталії Валеріївни - неправомірними.

Зобов`язати головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Іл"юк Н.В. вчинити дії по прийняттю виконавчого листа № 569/11471/18 виданого 14 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г. Кучина