ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Чернівці

Справа №720/2159/18

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Тодоряк Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та стягнення аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2019 року, (головуючий у 1-й інстанції Павлінчук С.С.),

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовами до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та стягнення аліментів на утримання дітей, які ухвалою суду об`єднані в одне провадження.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, під час якого народилися доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Спільне життя не склалося, з лютого 2018 року по даний час вони проживають окремо. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач матеріально не допомагає.

Зазначала, що у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці не має змоги матеріально забезпечувати себе та дітей.

ОСОБА_2 працює зі своїм батьком, у якого є власний бізнес, користується двома транспортними засобами та має змогу надавати матеріальну допомогу.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/607/19 Категорія 50

Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2500 грн щомісячно до досягнення дітьми трьох років;

стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн на кожну дитину щомісячно із застосуванням індексу інфляції до досягнення ними повноліття.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 1300 грн на місяць на кожну дитину до їх повноліття, починаючи з 11 грудня 2018 року.

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп.

На вказане рішення ОСОБА_3 ., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги мотивує тим, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання трьох дітей у більшому розмірі, визначеному судом, оскільки він проживає та працює з батьком, який протягом багатьох років здійснює підприємницьку діяльність та має значні прибутки.

Вважає також необґрунтованою відмову в стягненні допомоги на утримання дружини із зазначених підстав.

Просив скасувати рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги про стягнення аліментів на її утримання та збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дітей.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подав відзив, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов про стягнення аліментів на утримання дітей, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості у визначеному ним розмірі з урахуванням майнового стану сторін, розміру їх доходів, стану здоров`я дітей та достатності розміру стягуваних аліментів для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду.

Судом установлено, що 18 липня 2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що стверджується копією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 18.07.2012 року (а.с. 5 зворот). У шлюбі в сторін народилися троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається з копії свідоцтв про їх народження (а.с. 4-5).

Шлюб між сторонами не розірвано, однак фактичні шлюбні відносини між ними припинені, відповідач з сім`єю не проживає, діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утримані, що підтверджується довідками Припрутської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області №1193 та №1194 від 06.12.2018 року (а.с. 3).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 184 цього Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За вимогами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» з січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років - 1626 грн.

Судом установлено, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, має мінливий дохід (його заробіток має сезонний характер), висновок про необхідність стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у визначеному судом розмірі є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не надала доказів того, що за своїм майновим станом відповідач може сплачувати аліменти у розмірі по 2500 грн щомісячно на кожну дитину, доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни оскаржуваного рішення в цій частині.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання дружини, суд першої інстанції виходив з відсутності у відповідача фінансової можливості надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу.

Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Тлумачення частини другої статті 84, частини другої статті 91 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу.

Разом з тим, судом не встановлено, що відповідач спроможний надавати кошти на утримання дружини, з якою проживають діти.

Посилання апелянта на наявність у батька відповідача бізнесу та земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, на яких відповідач разом з ним вирощують продукцію, не свідчить про наявність доходу у відповідача в розмірі, достатньому для сплати аліментів на утримання дітей у заявленому розмірі та надання утримання дружині.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 липня 2019 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: М.І. Кулянда

І.М. Литвинюк