Справа № 467/594/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська енергопостачальна компанія про видачу судового наказу,-

ВСТАНОВИВ :

Суб`єкт звернення подав до Арбузинського районного суду Миколаївської області вказану заяву, якою зажадав стягнення із ОСОБА_1 на його користь боргу за спожиту електричну енергію в сумі 3 365, 38 грн., додавши до свого звернення належно посвідчені копії документів, що підтверджують викладені у ньому обставини.

Суд, у свою чергу, з`ясовуючи зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника у порядку ч.1 ст. 167 ЦПК України, здобув відомості, що ОСОБА_1 помер, про що Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області учинено актовий запис № 51 від 21 лютого 2012 року.

Таким чином, наявна достовірна інформація про те, що особа, зазначена у заяві як боржник, померла.

А як наслідок, вважаю наявними обставини, що передбачені п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, що дозволяють відмовити у видачі судового наказу, виходячи, зокрема, із такого.

Згідно із положеннями ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони мають усі фізичні і юридичні особи.

За правилами ч.1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Очевидно, що боржником за заявою про видачу судового наказу є фізична особа.

За ч.1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Проте, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

А згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Процесуальне правонаступництво між боржником та його спадкоємцями у порядку ст. 55 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність, у даному випадку боржника, не припинилася. Спадкоємці померлого боржника на момент початку провадження у справі не є процесуальними правонаступниками у цій справі, а наявність правонаступництва у матеріальних правовідносинах має вирішуватися за позовом, заявленим безпосередньо до спадкоємців боржника.

Із системного аналізу зазначених норм права випливає, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення вимоги до особи, яка на час звернення із заявою до суду померла, внаслідок яого її правоздатність, відповідно до вимог ст. 46 ЦПК України, припинилася.

Як убачається з матеріалів справи, боржник ОСОБА_1 помер, про що вчинено актовий запис ще 21 лютого 2012 року, у той час, як заявник пред`явив до нього вимогу 30 травня 2019 року.

За такого, відсутня можливість встановити спадкоємців боржника та виконати вимоги ст. 55 ЦПК України, оскільки за таких обставин боржник не був і не міг бути учасником цивільної справи за заявою, поданою до суду 30 липня 2019 року, тобто після його смерті, так як підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, а не до його початку.

Як наслідок, справа за заявою, яка подана вже після смерті учасника справи, не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, а тим більше за правилами наказного провадження.

Тож, вважаю дійсними обставини, що передбачені п.1ч.1 ст. 186 ЦПК України, що, у свою чергу, вказує на наявність підстави для відмови у видачі судового наказу, що прямо випливає із положень п.4 ч.1 ст. 165 того ж Кодексу.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу його право на звернення з даним позовом до спадкоємців померлого боржника у порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України згідно правил, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Окрім цього, заявник праві клопотати про повернення судового збору, сплаченого ним за подання заяви про видачу судового наказу, шляхом подання письмової заяви до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська енергопостачальна компанія про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію відмовити.

Роз`яснити заявнику, що згідно із положеннями ст. 7 Закону України «Про судовий збір» він має право подати до Арбузинського районного суду Миколаївської області клопотання про повернення сплаченої ним суми судового збору.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, що передбачені п.4 ч.1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали разом із самою заявою та доданими до неї матеріалами, невідкладно направити заявнику, залишивши в суді копію заяви про видачу судового наказу.

Ухвала згідно ч.2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або ж через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Явіца