Номер провадження: 22-ц/813/3287/19
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа - ОСОБА_1 ) про визнання права співвласника квартири на першочерговий викуп, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси про призначення комплексної комісійної судово-психіатричної-психологічної-токсилогічної експертизи, постановлену під головуванням судді Бойчука А.Ю. 10 жовтня 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про визнання права співвласника квартири на першочерговий викуп (а.с. 2-5).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на долю загальною площею 31,1 кв. м. в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу ОСОБА_3 , але знаходиться у власності ОСОБА_1 (а.с. 85-85 б).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року клопотання відповідача про проведення експертизи задоволено. Призначено по справі комплексну комісійну судово-психіатричну-психологічну-токсикологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- при яких станах та захворюваннях призначають лікарські засоби, які були призначені ОСОБА_3 у клініці «Грост»?

- дія кожного з препарату на організм людини?

- як довго після закінчення курсу прийому призначених ОСОБА_3 лікарських засобів, зберігається їх вплив на центральну нервову систему?

- чи міг ОСОБА_3 усвідомлювати свої дії під впливом лікарських засобів та наркозу, які він приймав з 25.05.06 року по 27.05.06року ?

- чи викликають сонливість кожний із лікарських засобів , який приймав ОСОБА_3 з 25.05.06 року по 27.05.06 року та наркоз?

- при закінченні лікувального курсу з 25.05.06 року по 27.05.06 року, як довго можливий сонливий стан у ОСОБА_3 .?

- чи впливає кожний з лікарських засобів, який приймав ОСОБА_3 з 25.05.06 року по 27.05.06 року та наркоз на центральну нервову систему?

- чи можуть теоретично лікарські засоби, які приймав ОСОБА_3 з 25.05.06 року по 27.05.06 року та наркоз викликати індивідуальну непереносимість ?

- чи можуть теоретично лікарські засоби, які приймав ОСОБА_3 з 25.05.06 року по 27.05.06 року та наркоз викликати побочні ефекти? Якщо так, то які саме?

- чи можуть теоретично лікарські засоби, які приймав ОСОБА_3 з 25.05.06 року по 27.05.06 року та наркоз викликати індивідуальну реакцію організму ОСОБА_3 у вигляді сильної сонливості ?

- чи можуть теоретично лікарські засоби, які приймав ОСОБА_3 25.05.06 року по 27.05.06 року та наркоз викликати індивідуальну реакцію організму ОСОБА_3 у вигляді усильної слабкості ?

- ступінь стану здоров`я в момент вчинення угоди - підписання генеральної довіреності

- чи не відмічалось у ОСОБА_3 в період підписання довіреності ознак хворобливого розладу психічної діяльності і чи міг він віддавати собі звіт у своїх діях, керувати ними та усвідомлювати ?

- чи могла раніше отримана травма голови посилювати хворобливий стан від алкогольного сп`яніння, дій ліків та наркозу?

- чи міг вплинути прийом ліків з 25 по 27 травня 2006 р. та наркоз під час проведення операції 27.05.06 по вшиванню ампули на повне розуміння значення своїх дій та їх наслідків ОСОБА_3 на момент підписання генеральної довіреності 27.05.06, тобто через три години після операції?

- чи міг ОСОБА_3 під впливом ліків та наркозу з 25 по 27 травня 2006 р. повністю усвідомлювати значення своїх дій та їх наслідки на момент підписання генеральної довіреності 27.05.06?

- чи мав ОСОБА_3 тимчасовий розлад психічної діяльності, на момент підписання довіреності 27.05.2006 року , враховуючи те, що 25.05.06 ОСОБА_3 поступив у клініку «Грост» з діагнозом психічні та поведінкові розлади, внаслідок зловживання алкоголем?

- чи можливо було повністю вилікувати ОСОБА_3 від психічних та поведінкових розладів за два дні лікування?

- чи знаходився ОСОБА_3 у пригніченому та хворобливому стані після медикаментозного лікування та проведеної операції 27.05.06 на момент підписання генеральної довіреності 27.05.06?

- якщо так, то чи міг він усвідомлювати значення своїх дій, повністю розуміти та та передбачити їх наслідки і керувати ними?

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с. 86-87).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме, на думку апелянта, судом не було враховано, що предметом позову є визнання права власника на першочерговий викуп квартири, а питання, для з`ясування яких суд постановив провести експертизу, ніяким чином із предметом позову не пов`язані (а.с. 144-145).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. п. 1, 3 ч.1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання представника позивача про проведення комплексної комісійної судово-психіатричної-психологічної-токсикологічної експертизи, дійшов безпідставного висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для даної справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до Приморського суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про визнання права співвласника квартири на першочерговий викуп, обґрунтовуючи свій позов тим, що позивачу на праві спільної власності з 1999 року належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим співвласником є ОСОБА_3 . У червні 2018 року ОСОБА_2 стало відомо, про те, що у 2006 році ОСОБА_3 у порушення ст. 362 ЦК України не повідомив позивача, як співвласника квартири АДРЕСА_2 про намір продати свою долю і продав без відома позивача, чим порушив першочергове право на викуп його долі (а.с. 13-16).

25 вересня 2019 року до суду від відповідача у справі ОСОБА_3 надійшли запереченням на позовну заяву, у якій останній посилався на те, що він не продавав свою частку квартири, а це обманним шляхом було здійснене його колишньою дружиною та її сином, які скористались безпорадним станом ОСОБА_3 , викликаним впливом алкогольного сп`яніння. Як вказує відповідач, його колишня жінка ОСОБА_4 з сином ОСОБА_1 та його дружиною змусили відповідача підписати генеральну довіреність на розпорядження майном, на підставі якої, у подальшому, ОСОБА_4 оформила спірне майно на ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 27 травня 2006 року.

Відповідач у справі ОСОБА_3 , посилаючись на те, що він вважає удаваним договір купівлі-продажу від 27 травня 2006 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , поставив питання про призначення по справі комплексної комісійної судово-психіатричної-психологічної-токсикологічної експертизи.

Таким чином, клопотання про призначення у справі експертизи було заявлене саме відповідачем у справі, а не позивачем, як необґрунтовано зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. Вказане підтверджується також журналом судового засідання від жовтня 2018 року, з якого вбачається, що клопотання про призначення експертизи заявлене ОСОБА_3 , та підтримано представником ОСОБА_2 (а.с.83-84).

При цьому, судом першої інстанції не було враховано, що предметом позову у даній справі є визнання права співвласника квартири на першочерговий викуп спірного майна - квартири і, призначаючи по справі комплексну комісійну судово-психіатричну-психологічну-токсикологічну експертизу стану відповідача ОСОБА_3 , судом не було належним чином обґрунтовано, яке саме правове значення мають для розгляду даної справи по суті порушені в експертизі питання та яким є їх зв`язок із предметом заявлених ОСОБА_2 вимог.

Питання невизнання ОСОБА_3 договору купівлі-продажу від 27 травня 2006 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке стало підставою для подачі клопотання про призначення по справі комплексної комісійної судово-психіатричної-психологічної-токсикологічної експертизи, у межах даної справи не розглядається, не пов`язане із предметом позовних вимог і є підставою для пред`явлення відповідного позову до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, дійшов передчасного висновку про задоволення заявленого клопотання, оскільки судом належним чином не обґрунтовано, яким чином питання, що можуть бути вирішені шляхом проведення у справі комплексної комісійної судово-психіатричної-психологічної-токсикологічної експертизи, пов`язані із предметом позову у справі і яке правове значення вони можуть мати для вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

При вказаних обставинах, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 19.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе