Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 201/1071/18-ц

провадження № 61-6047 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Кривцової Г. В., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,

Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

третя особа - Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпро головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Антонюка О. А. від 13 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., від 12 лютого 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом, який було уточнено, до ОСОБА_1 , третя особа - Соборний відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Соборний ВДВС

м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області), про усунення перешкод

у користуванні та розпорядженні власністю, звільнення майна з-під арешту.

Позовна заява мотивована тим, що 29 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі

79 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних, терміном до 29 листопада 2022 року. Цього ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між ними було укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

На підставі заяви іпотекодержателя у зв'язку з порушенням умов вищевказаного договору іпотеки від 29 листопада 2007 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстратор речових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жуком В. М. прийнято рішення від 09 червня 2017 року про передачу вказаної квартири

у власність ПАТ «ПУМБ», про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис про право власності банку на це майно.

Разом з тим, згідно з інформаційною довідкою від 09 серпня 2017 року Соборним ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області 18 вересня 2010 року на вищевказану квартиру було накладено арешт, про що свідчать записи про обтяження на підставі постанов про відкриття виконавчого провадження.

Позивач вважав, що державний виконавець неправомірно наклав арешт на вищевказане нерухоме майно, а у зв`язку зі зміною 09 червня 2017 року власника вищевказаного нерухомого майна арешт, накладений 18 вересня 2010 року, підлягає скасуванню.

Посилаючись на викладене, ПАТ «ПУМБ» просило суд звільнити майно

з-під арешту, що належить банку, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та оголошення заборони на

його відчуження, який накладений Соборним ВДВС м. Дніпро ГТУЮ

у Дніпропетровській області, виключивши наступні записи: про обтяження № 20950837, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження, виданий 17 вересня 2010 року; про обтяження № 20950756, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження, виданий 17 вересня 2010 року; про обтяження № 20950170, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження, виданий 17 вересня 2010 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «ПУМБ» відмовлено.

Рішення районного суду мотивовано тим, що банком не надано належних та допустимих доказів для скасування записів про обтяження, накладеного

на спірну квартиру від 17 вересня 2010 року відповідно до постанов

про відкриття виконавчого провадження, так як внесення цих записів до Реєстру речових прав відбулось раніше, ніж банк набув право власності на вищевказану квартиру.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року залишено без змін.

Погоджуючись із висновками районного суду, апеляційний суд також зазначив, що підстави для скасування записів про обтяження спірного майна відсутні, так як відповідно до інформаційної довідки від 09 серпня 2017 року записи про обтяження квартири

АДРЕСА_1 були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно раніше, ніж про набуття банком права власності на вищезгадане майно. Крім того, банком не з`ясовано, в інтересах якої особи накладено арешт на спірне іпотечне майно 18 вересня 2010 року та її не зазначено співвідповідачем у цій справі, оскільки вимоги позовної заяви безпосередньо впливають на її права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов банку задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у вищевказаній справі та витребувано її матеріали з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

У травні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2019 року справу за позовом

ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , третя особа - Соборний ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, скасування арешту майна призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ПАТ «ПУМБ» мотивована тим, що накладенням обтяження на спірне нерухоме майно порушено права банку, який у встановленому законом порядку набув право власності на це майно. Відповідач

у добровільному порядку відмовляється звільнити спільну квартиру, чим порушує права позивача. Наявність запису в Реєстрі речових прав про арешт нерухомого майна обмежує право власності бланку в частині володіння та розпорядження цим майном.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

29 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 79 тис. доларів США зі сплатою 12,5 % річних, терміном до 29 листопада 2022 року. Цього ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності.

На підставі заяви іпотекодержателя та умов вищевказаного договору іпотеки від 29 листопада 2007 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстратор речових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жуком В. М. прийнято рішення від 09 червня

2017 року про передачу вказаної квартири у власність ПАТ «ПУМБ», про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис про право власності банку на це майно.

Згідно з інформаційною довідкою від 09 серпня 2017 року Соборним ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області на вищевказану квартиру було накладено арешт, про що свідчать: записи про обтяження № 20950837, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження, виданий 17 вересня 2010 року; про обтяження

№ 20950756, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження, виданий 17 вересня 2010 року; про обтяження № 20950170, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підстава - постанова про відкриття виконавчого провадження, виданий 17 вересня 2010 року (а. с. 17-19).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «ПУМБ» підлягає задоволенню частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судами встановлено, що 29 листопада 2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Манк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_1 було укладено на забезпечення виконання кредитних зобов`язань договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку квартиру

АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності.

На підставі заяви іпотекодержателя та у зв'язку з порушенням

ОСОБА_1 умов вищевказаного договору іпотеки від 29 листопада 2007 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстратор речових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жуком В. М. прийнято рішення від 09 червня 2017 року про передачу вказаної квартири у власність ПАТ «ПУМБ», про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідний запис про право власності банку на це майно.

Згідно із частиною першою частиною 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 1 першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пред'являючи позов, банк посилався на те, що наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про обтяження квартири, яка належить банку, обмежує його право власності у частині розпорядженні цим майном.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» пріоритет - це переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно, а вищий пріоритет - це пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

Отже, вказуючи про те, що банк набув право власності на предмет іпотеки 09 червня 2017 року, а державний виконавець наклав арешт на квартиру раніше - 17 вересня 2010 року, суди не звернули уваги на те, що банк уклав договір іпотеки 29 листопада 2007 року, зареєструвавши обтяження.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Зазначаючи, що банк не вказав у позовній заяві особу, в інтересах якої державним виконавцем накладено арешт на спірну квартиру, і у зв`язку лише з цим відмовили банку в позові, суди не звернули уваги на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2018 року позовну заяву банку було залишено без руху із пропозицією усунути недоліки позовної заяви та зазначити особу, в чиїх інтересах накладено арешт на майно (а. с. 30). Унаслідок цього банк уточнив позовну заяву (а. с. 34-38).

За змістом частини першої і другої статті 185 ЦПК України невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху є її повернення, проте районний суд не повернув позовну заяву, а 15 лютого 2018 року відкрив провадження у справі (а. с. 63), що свідчить про те, що позивач усунув недоліки позовної заяви.

Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України cуд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки учасником процесу є Соборний ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, який накладав арешт на спірну квартиру, суд не був позбавлений можливості з`ясувати підставу накладання арешту на майно, належного позивачу на праві власності і захистити конституційну непорушність права власності.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справина новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого

2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Г. В. Кривцова

Б. І. Гулько

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець