ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/10099/18

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/823/19

Чернігівський апеляційний суд у складі

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

позивач - ОСОБА_1 яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,

відповідачі - Державне підприємство «СЕТАМ», Центральний відділ державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_3 ,

треті особі, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки і піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради, ОСОБА_4 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Державного підприємства «СЕТАМ», Центрального відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, скасування Свідоцтва про право власності,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту судового рішення - 20 лютого 2019 року,

час проголошення рішення суду - 08 год. 32 хв.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась з позовом до ДП «СЕТАМ», Центрального ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_3 , в якому просила визнати протиправними дії державного виконавця про винесення постанов про відкриття виконавчого провадження № 47956525 та № 47956703 від 17 червня 2015 року; визнати протиправними дії Центрального ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області по здійсненню виконавчих дій по виконавчим провадженням № 47956525 та № 47956703; визнати недійсними електронні торги, які були проведені ДП «СЕТАМ» 22 червня 2017 року в частині продажу квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 22 червня 2017 року № 265525; визнати недійсним акт про проведені електронні торги від 10 липня 2017 року; скасувати Свідоцтво про права власності на квартиру АДРЕСА_1 , видане 14 липня 2017 року на ім`я ОСОБА_3

У мотивування заявлених вимог зазначила, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2012 року в рахунок погашення кредитної заборгованості у розмірі 252833 грн було звернуто стягнення на предмет іпотеки - 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності в рівних частках їй та її матері, ОСОБА_4 Виконавчий лист, виданий на виконання вказаного рішення, був пред`явлений до виконання поза межами установлених ЗУ «Про виконавче провадження» строків, копії постанови про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала. Указує, що державний виконавець не звертався до ДП «СЕТАМ» із заявою про реалізацію належного їй майна (1/2 частини квартири) шляхом проведення прилюдних торгів, проте надав інформаційне повідомлення про все спільне майно з її часткою, у зв`язку з чим лот для проведення електронних торгів був сформований ДП «СЕТАМ» без реального виділення майна ОСОБА_4 у спільній власності.

Зазначала, що лот для проведення електронних торгів був сформований ДП «СЕТАМ» у порушення Порядку реалізації арештованого майна, а саме, з наданням недостовірної інформації про мешканців, зокрема про її неповнолітнього сина, що мав право користування цим житлом, без попередження про наявність у квартирі мешканців, яким потрібно надати інше житло; а початкова ціна продажу на повторних торгах була встановлена нижче, ніж визначено ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 2017 року.

Ухвалою від 28 вересня 2018 року Деснянський районний суд м. Чернігова відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ДП «СЕТАМ», Центрального ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області, ОСОБА_3 в частині визнання дій державного виконавця про винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень № 47956525 та № 47956703 від 17 червня 2015 року протиправними та визнання дій Центрального ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області по здійсненню виконавчих дій по виконавчим провадженням № 47956525 та № 47956703 протиправними (т. 1 а.с. 38-39).

Рішенням від 19 лютого 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що саме хибним ставленням відповідачів та ОСОБА_3 був порушений встановлений в Україні порядок індивідуального характеру юридичної відповідальності при виконанні рішення суду, боржником за яким була відповідач ОСОБА_4 , яка своєю часткою майна у спільній власності забезпечувала виконання свого індивідуального кредитного договору, але по її виконавчому провадженню було реалізоване безвідплатно для позивача її частка непорушеного приватного майна у спільній власності, яке є єдиним житлом.

Скаржник зазначає, що, відмовляючи у відкритті провадження в частині заявлених нею вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця та органу ДВС, районний суд не врахував висновок ВСУ, викладений в ухвалі від 24 червня 2015 року у справі № 3-262гс15, згідно з яким дії державного виконавця щодо визначення складу майна, яке підлягає реалізації з прилюдних торгів, а також щодо його оцінки, безпосередньо формують суттєві умови угод купівлі-продажу, що може бути підставою недійсності укладеного на прилюдних торгах правочину у зв`язку з недодержанням в момент його вчинення вимог закону. Беручи до уваги приписи ст.ст. 203, 205, 215 ЦК України вимоги щодо оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦК України, розглядаються у позовному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Стверджує про помилковість висновку районного суду щодо спливу строку позовної давності з огляду на те, що у судах першої інстанції у період з 22 червня 2017 року 06 червня 2018 року вже розглядались справи за її скаргою на дії державного виконавця та її позовом про визнання електронних торгів недійсними, тому, у відповідності до положень ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України, відбулось переривання перебігу позовної давності, яке унеможливлює застосування строку позовної давності у даній справі.

Указує, що правова оцінка, надана Деснянським районним судом м. Чернігова у справі № 750/7330/17 за її позовом про визнання електронних торгів недійсними, не може бути врахована судом та бути обов`язковою для суду у даній справі через різні заявлені нею підстави позову.

Посилається на те, що наявність або відсутність у відповідачів законних підстав брати до уваги інформацію про проживання в квартирі малолітньої дитини не має жодного значення для обов`язку відповідачів взяти до уваги інформацію про її проживання в квартирі, як співвласника, при реалізації у виконавчому провадження частки майна боржника ОСОБА_4 у спільній власності.

Звертає увагу на ті обставини, що договір поруки не укладався; солідарним відповідачем вона ніколи не була; зобов`язання, що виникають з кредитного договору від 23 травня 2008 року, не забезпечувалися іпотекою належною їй на праві власності часткою майна у спільній власності. Крім того, суд, всупереч чинному станом на 23 квітня 2012 року законодавству, установив оцінку іпотеки згідно з оцінкою суб`єкта оціночної діяльності за 2008 рік, у той час як ціна предмету іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна. Виконавче провадження з примусового виконання судового рішення було відкрито з грубим порушенням встановлених законом строків та порядку, а із клопотанням про поновлення пропущеного строку ПАТ «Державний ощадний банк» до суду не зверталось. У подальшому ніяких жодних передбачених законом дій при підготовці реалізації приватної власності ОСОБА_4 посадовими особами ДВС не вчинялось, внаслідок чого у заявці на реалізацію арештованого майна до Чернігівської філії ДП «Сетам» було неправильно зазначено майно, яке належить боржнику ОСОБА_4 та його початкову ціну, яка не визначалася взагалі.

Також наголошує на тому, що вказана заявка була оформлена з грубим порушенням вимог розділів ІІ, ІІІ Порядку реалізації арештованого майна, зокрема, була відсутня інформація про наявність зареєстрованих інших мешканців (зокрема дітей), інформація про наявність співвласника та користувачів квартирою, тому і до системи реалізації майна була внесена недостовірна інформація про лот для проведення електронних торгів, що позбавило її права взяти участь в електронних торгах. Матеріали справи лише підтверджують відсутність її волевиявлення на будь-яке відчуження її частки нерухомого майна у спільній власності.

Скаржник наполягає на тому, що ДВС та ДП «Сетам» надано право укладення договорів купівлі-продажу тільки майна боржника у виконавчому провадженні, якою була лише ОСОБА_4 , тобто вказані особи реалізували її власне майно за межами виконавчого провадження всупереч ст. 32 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 2012 року) та ст. 366 ЦК України щодо порядку реалізації частки майна у спільній власності. Жодного свого волевиявлення на відчуження своєї частки нерухомого майна у спільній власності.

У наданому відзиві представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Осадча Н.О., вважаючи рішення суду законним, а доводи апеляційної скарги - необґрунтованими та безпідставними, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін. Доводи відзиву зводяться до того, що позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням суду про відмову у відкритті провадження у даній справі в частині оскарження дій державного виконавця та Центрального ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області, не була позбавлена можливості оскаржити ухвалу суду в апеляційному порядку, проте наданим їй таким правом не скористалась. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово використовувала надане їй право щодо оскарження дій державного виконавця, і за результатами розгляду відповідних скарг винесені судові рішення. Саме у межах розгляду даних справ суд мав можливість з`ясувати обставини відносно протиправних дій (за наявності) державного виконавця. Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів та складеного за результатами цих торгів протоколу та акту про реалізацію предмета іпотеки недійсними.

Представник відповідача зазначає про помилковість твердження ОСОБА_1 щодо строку позовної давності за її вимогами, як такого, що не розпочався. Так, з моменту проведення електронних торгів 22 червня 2017 року до дня подачі позову у даній справі минуло 15 місяців, і позивачем не наведено та не надано жодного доказу на підтвердження неможливості звернення до суду у вказаний період. Посилання скаржника про переривання перебігу позовної давності також є хибним, оскільки у всіх трьох позовах ОСОБА_1 заявлено одні й ті ж вимоги до усіх можливих боржників з одних й тих самих підстав, тому положення ст. 264 ЦК України застосовані бути не можуть.

Наголошує на тому, що той факт, що в спірній квартирі ніколи не проживає (не був зареєстрований) та не проживає станом і на сьогодні малолітній ОСОБА_2 підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2018 року. Лише після проведення електронних торгів на спірній житловій площі було зареєстровано три особи, в тому числі і неповнолітній син позивача. Оскільки право власності (користування та розпорядження) на квартиру припинилось з моменту виконання виконавчого листа шляхом продажу предмету іпотеки при проведенні прилюдних електронних торгів, то припинилось і право користування цією квартирою у осіб, які є членами сім`ї власників, зокрема у неповнолітнього ОСОБА_2 .

Звертає увагу, що відповідно до Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом МЮУ від 22 грудня 2015 року № 2710/5, за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи електронних торгів, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу ДВС. Організатор перевіряє лише повноту заповнення заявки. Організатором торгів було дотримано вимоги вказаного Порядку щодо повідомлення про проведення електронних торгів та самої процедури їх проведення, тому відшукування позивачем будь-яких формальних підстав про нібито порушення якоїсь процедури проведення прилюдних електронних торгів є нічим іншим, як зловживанням наданими їй процесуальними правами. Позивач мала достатньо часу з дати видачі судом виконавчого листа про стягнення заборгованості до моменту передачі арештованого нерухомого майна на реалізацію (майже п`ять років) погасити існуючу заборгованість перед банком і не допускати реалізації належного їй нерухомого майна з прилюдних торгів.

Також адвокат наголошує на тому, що оскільки попередні торги за початковою ціною предмета іпотеки, яка була встановлена рішенням суду від 23 квітня 2012 року, не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, тому була здійснена уцінка лоту і на повторних електронних торгах ціна квартири склала 231496 грн. З матеріалів справи вбачається, що другі електронні торги були проведені з дотримання вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та ЗУ «Про іпотеку» щодо визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки.

На думку представника, подання ОСОБА_1 вказаної апеляційної скарги є спробою та способом затягнути виконання рішення суду від 23 квітня 2012 року.

У наданому відзиві представник ДП «Сетам», вважаючи рішення таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Доводи відзиву зводяться до того, що, враховуючи роз`яснення п. 44 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, станом на дату укладення іпотечного договору - 23 травня 2008 року дитина позивача не мала права власності чи права користування спірною квартирою, оскільки договір іпотеки був укладений до народження дитини, тобто ДП «Сетам» ніяким чином не порушувало ані права позивача, ані права її малолітньої дитини та не вчинило жодних дій , які б свідчили про оспорювання будь яких їх прав чи свобод.

Представник відповідача наполягає на тому, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результати торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями у позовній заяві не доведено. ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих відповідним органом ДВС; перевірка документів на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. Тобто підприємство здійснило всі необхідні дії для реалізації предмета іпотеки, передбачені чинним законодавством.

Також наголошує на те, що спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглядався, і постановою ВС від 06 червня 2018 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року у справі № 750/7330/17 було залишено без змін.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Рішення суду першої інстанції у повній мірі таким вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна проведені 22 червня 2017 року, проте позивач звернулась з позовом до суду 24 вересня 2018 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого ст. 48 ЗУ «Про іпотеку», а відповідачем у відзиві було заявлено про застосування строків позовної давності.

Суд послався також на те, що початкова ціна предмету іпотеки була встановлена рішенням суду, що звільняє державного виконавця від обов`язку здійснювати оцінювання майна, яке підлягає реалізації на прилюдних торгах, а спірну квартиру продано за ціною, яка значно перевищує встановлену судом початкову ціну продажу.

При цьому районний суд констатував про недоведеність позивачем порушення прав дитини при проведенні торгів, зазначивши, що через свої релігійні та інші особисті переконання ОСОБА_1 тривалий час ухилялась від реєстрації в органах РАЦС народження сина, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тула Російська Федерація. Лише після передачі квартири на реалізацію з прилюдних торгів, а саме у травні 2017 року позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 На підставі рішення суду 30 червня 2017 року органом РАЦС було видане свідоцтво про народження дитини, тобто, фактично факт народження неповнолітнього сина позивача підтверджується лише з 30 червня 2017 року, і реєстрація місця проживання дитини вперше була здійснена тільки 01 липня 2017 року, тобто вже після продажу квартири з прилюдних торгів. Указані обставини були встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 вересня 2018 року, яке набрало законної сили.

Суд зазначив також, що отримавши виконавчий лист, Центральний ВДВС м. Чернігів був зобов`язаний виконати рішення суду у спосіб, який визначений судовим рішенням, що і було у подальшому зроблено органом виконавчої служби.

Апеляційний суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У справі встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 11 квітня 2008 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належала 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина вказаної квартири належала на праві приватної власності ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 11-14).

23 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії № 117, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в сумі 208860 грн зі сплатою 18 % річних за користування кредитом та інших платежів в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (т. 2 а.с. 99-101).

З метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань 23 травня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , яка є майновим поручителем позичальника, був укладений іпотечний договір, за яким іпотекодавці передали в іпотеку банківській установі предмет іпотеки - 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві приватної власності у рівних частках кожному (т. 2 а.с. 102-105).

Рішенням від 23 квітня 2012 року Деснянський районний у м. Чернігова задовольнив позов прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» та в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 117 від 23 травня 2008 року у розмірі 252833,98 грн звернув стягнення на предмет іпотеки - 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по ? частині, шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах, в встановленням початкової ціни продажу в розмірі 289370 грн. Вирішив питання розподілу судових витрат (т. 2 а.с. 97-98). Указане судове рішення набрало законної сили 01 жовтня 2012 року після його перегляду судом апеляційної інстанції.

На виконання рішення суду 14 листопада 2012 року Деснянським районним судом м. Чернігова був виданий виконавчий лист № 2/2506/753/2012, який знаходився на виконанні у Центральному ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області (т. 2 а.с. 5-6).

Постановою від 24 січня 2017 року державним виконавцем була винесена постанова про опис та накладення арешту на 1/2 частину 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_4 (т. 2 а.с. 7-9).

З довідки КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради вбачається, що станом на 29 лютого 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_4 та її дочка, ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 10).

29 березня 2017 року начальник Центрального ВДВС м. Чернігів звернувся до Чернігівської філії ДП «Сетам» із заявкою на реалізацію арештованого майна, яке описане та арештоване при примусовому виконанні виконавчого провадження № 47956703, а саме, 4-кімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/2 частині кожній, шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах з встановленням початкової ціни продажу у розмірі 289370 грн (т. 2 а.с. 2-4).

Проведення перших електронних торгів з продажу квартири АДРЕСА_1 було призначено на 05 т равня 2017 року, проте торги не відбулися через відсутність допущених учасників торгів, що зафіксовано протоколом від 05 травня 2017 року за № 254122 (т. 2 а.с. 19).

22 червня 2017 року ДП «Сетам» було проведено електронні торги з продажу спірної квартири. Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 22 червня 2017 року № 265525 переможцем торгів визнано ОСОБА_3 , яка запропонувала за відповідний лот найвищу ціну - 353300 грн (т. 2 а.с. 20-22).

Звернувшись до суду в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина з позовом про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності, ОСОБА_1 зазначала, що в оформленні заявки на реалізацію арештованого майна відділом ДВС були допущені недоліки, а організатор торгів, в порушення розділу ІІ Порядку, не перевірив повноти заявки та не повернув її до органу ДВС для усунення недоліків. Саме за такою заявкою організатор здійснив внесення до Системи неповної інформації про арештоване майно (формування лота), у зв`язку з чим лот для проведення електронних торгів був сформований з недостовірними даними про мешканців та користувачів спірною квартирою та без реального виділення майна боржника ОСОБА_4 у спільній власності. Крім того, початкова ціна продажу на повторних торгах була встановлена нижче, ніж визначено ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції 2017 року.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У відповідності до ст.ст. 3, 4 ЦПК України захисту підлягають порушене, невизнане або оспорюване право особи чи інтерес, а також державний чи суспільний інтерес.

Згідно з приписами ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 2017 року) реалізаця арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону) здійснюється шляхом електроннихторгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому ст. 57 Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ст. 41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 43 Закону прилюдні торги проводяться в двомісячний строк з дня одержання організатором прилюдних торгів заявки державного виконавця на їх проведення. Початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність дій державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень № 47956525 та № 47956703, оскільки судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження у справі в цій частині, отже предметом судового розгляду правомірність дій державного виконавця в ході здійснення виконавчих проваджень не була. Позивач правом оскаржити ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі в частині заявлених нею вимог не скористалась.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірну квартиру було виставлено на продаж з установленням початкової ціни продажу в сумі 289370 грн, яка визначалась рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 квітня 2012 року, а отже у державного виконавця був відсутній обов`язок здійснювати оцінювання майна, яке підлягає реалізації на прилюдних торгах. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду, зроблених з посиланням на відповідні норми чинного законодавства, не спростовують.

Як убачається з матеріалів справи, перші торги за початковою ціною предмету іпотеки не відбулись, а отже відповідно до вимог порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710 відбулась уцінка лоту, і ціна продажу предмету іпотеки на повторних електронних торгах склала 231496 грн. 22 червня 2017 року ДП «СЕТАМ» проведено електронні торги з реалізації спірного житла, на яких предмет іпотеки придбано відповідачем ОСОБА_3 за кошти в сумі 353300 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Зазначаючи про те, що спірну квартиру було продано за значно заниженою ціною, з огляду на існування судового рішення, де було визначено початкову ціну продажу предмету іпотеки та його подальшу реалізацію за ціною більшою, ніж зазначену у рішенні суду, ОСОБА_1 жодних належних доказів на обґрунтування таких доводів позову та апеляційної скарги не надала. Отже, твердження позивача про занижену ціну продажу квартири є припущеннями, на яких не може ґрунтуватись судове рішення.

Колегія суддів погоджується з доводами відзиву на апеляційну скаргу ДП «Сетам», за якими порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результати торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями в ході судового розгляду не доведено. Позивачем справи не спростовано, що ДП «Сетам» розмістив інформацію в системі електронних торгів на підставі документів, наданих відповідним органом ДВС. Перевірка документів на відповідність вимогам законодавства організатором за нормами чинного законодавства не здійснюється. Підприємство проводило визначені процедурою дії щодо реалізації предмета іпотеки і дотрималось вимог щодо повідомлення учасників про проведення електронних торгів та самої процедури їх проведення. При цьому, сама ОСОБА_1 зверталась до відповідача з заявами про внесення до лоту інформації щодо її неповнолітньої дитини, отже було обізнана про наявність процедури з реалізації спірної квартири в рамках виконавчого провадження.

Ні доводи позову, ні доводи апеляційної скарги не містять обґрунтування щодо реального негативного впливу на права позивача щодо повноти формування лоту. При цьому, апеляційний суд погоджується з доводами відповідачів про відсутність підстав для внесення інформації відносно неповнолітнього до сформованого ДП "СЕТАМ" лоту з огляду на таке.

Є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність порушень прав на спірне житло неповнолітнього ОСОБА_2 в ході реалізації предмету іпотеки.

Як вірно зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні, позивач через свої релігійні та інші особисті переконання тривалий час ухилялась від реєстрації народження сина - ОСОБА_2 в органах РАЦС, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Тула Російської Федерації. Лише після передачі квартири на реалізацію з прилюдних торгів, а саме, у травні 2017 року, позивач звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2 На підставі рішення суду 30 червня 2017 року органом РАЦС було видане свідоцтво про народження дитини, тобто, юридично факт народження неповнолітнього сина позивача підтверджується лише з 30 червня 2017 року, і реєстрація місця проживання дитини вперше була здійснена тільки 01 липня 2017 року, тобто вже після продажу квартири з прилюдних торгів. Указані обставини були встановлені рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 8 вересня 2018 року, яке набрало законної сили (т. 1 а.с 115-118). Твердження заявниці про те, що указані обставини не є преюдицією і не можуть вважатись встановленими при розгляді даної справи, не беруться до уваги при вирішенні спору, оскільки наведені обставини встановлені безпосередньо щодо неповнолітнього ОСОБА_2 та з приводу часу його реєстрації у спірній квартирі і не підпадають під поняття правової оцінки з приводу певного факту, як на це посилається позивач у апеляційній скарзі.

Крім цього, іпотечний договір позивачем було укладено у 2008 році, за наявними матеріалами справи, дитина позивача народилась у 2010 році. Жодних даних про те, що неповнолітній був зареєстрований у спірному помешканні з дозволу іпотекодержателя, матеріали даної цивільної справи не містять.

Є безпідставними твердження заявниці про необхідність реального виділу її частки з майна з посиланням на те, що вона не являлась боржником по виконавчому провадженню, зважаючи на те, що позивач являлась майновим поручителем позичальника ОСОБА_4 За укладеним іпотечним договором іпотекодавці передали в іпотеку банківській установі предмет іпотеки - 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві приватної власності у рівних частках кожній.

Рішенням від 23 квітня 2012 року Деснянський районний суд м. Чернігова задовольнив позов прокурора Чернігівського району в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» та в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 117 від 23 травня 2008 року у розмірі 252833,98 грн звернув стягнення на предмет іпотеки - 4-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/2 частині, шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах. Отже, за судовим рішенням стягнення було звернуто на предмет іпотеки - квартиру в цілому із зазначенням у рішенні суду про те, що її 1/2 частина належить на праві власності позивачу.

Отже суд першої інстанції, розглянувши справу по суті та відмовивши у задоволенні позову, виходив із недоведеності позивачем порушення її прав та прав її неповнолітньої дитини при проведенні торгів з продажу квартири та дотримання ДП «СЕТАМ» Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, указавши при цьому одночасно і про пропуск позивачем строку позовної давності, передбаченої ст. 48 ЗУ «Про іпотеку».

Так, іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна (ст. 48 ЗУ «Про іпотеку»).

Судом у справі встановлено, що прилюдні торги з реалізації спірного нерухомого майна проведені 22 червня 2017 року, а позивач звернулась з позовом до суду 24 вересня 2018 року, тобто, з пропуском тримісячного строку позовної давності, встановленого ст. 48 ЗУ «Про іпотеку».

Разом і з тим, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 11 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Таким чином, правильно установивши недоведеність позивачем порушень її прав та прав її неповнолітньої дитини при проведенні торгів з продажу квартири в цілому, районний суд у своєму рішенні помилково зазначив одночасно із цим підставою для відмови у задоволенні позову сплив строку позовної давності, який є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

За положеннями ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно визначив наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів, визнання недійсним акту про проведення електронних торгів, скасування свідоцтва про право власності, при цьому навів частково невірні мотиви для такої відмови, а отже рішення суду, у відповідності до ч. 4 ст. 376 ЦПК України, слід змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання суду на застосування строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 367, 374, ч. 4 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 лютого 2019 року змінити, виключивши з мотивувальної частини посилання на застосування строків позовної давності.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 липня 2019 року.

Головуючий Судді