Справа № 152/570/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 липня 2019 року м. Шаргород
Справа №152/570/19
Провадження №2/152/271/19
Шаргородський районний суд
головуючого судді - Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача
1. Виклад позиції позивача.
07.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 20.09.2007 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області за актовим записом за №21.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.09.2007 року.
Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося. Між нею та відповідачем виникали сварки, у зв`язку із чим однією сім`єю вона та відповідач не проживають понад два місяці. Вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе, суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, проте у прохальній частині позову просила розглядати справу у її відсутності, на позові наполягає.
2. Виклад позиції відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, правом заперечувати щодо позовних вимог ОСОБА_1 не скористався, оскільки відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 17.05.2019 року.
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. Позивач ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви просить справу розглядати без її участі, позов задовольнити (а.с.2).
2. 30.07.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_6 , в якій останній зазначає, що є представником позивача ОСОБА_1 за довіреністю, яку додає до заяви, просить розглядати справу у відсутності позивача та його, як її представника, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.49-50)
3. Відповідач ОСОБА_2 заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Відповідно до ухвали судді від 17.05.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.06.2019 року (а.с.17-18).
2. Ухвалою суду від 05.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.06.2019 року (а.с.29).
3. 24.06.2019 року, 11.07.2019 року судом відкладено судові засідання, призначені для розгляду справи по суті, у зв`язку із неприбуттям відповідача. Розгляд справи призначено на 30.07.2019 року (а.с.36, 40).
4. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
5. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Частиною 4 статті 19 ЦПК України встановлено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України встановлено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.
Таким чином, справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає розглядові у порядку загального провадження за правилами, встановленими ЦПК України для справ загального позовного провадження, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження.
Відповідно до п.18 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України.
Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Частинами 3, 4 ст.131-2 Конституції України встановлено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Таким чином, у справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, представництво іншої особи в суді здійснює лише адвокат.
Шмигельський В.П. до заяви в інтересах позивача про розгляд справи у його відсутності, як представника позивача ОСОБА_1 , та у відсутності позивача, а також про підтримання ним позовних вимог ОСОБА_1 подав довіреність від 23.04.2019 року, з якої не вбачається, що він є професійним адвокатом.
Таким чином, суд, в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про повернення цієї заяви без розгляду, відповідно до вимог ч.4 ст.183 ЦПК України, як такої, що не відповідає вимогам ч.2 ст.183 ЦПК України.
6. 30.07.2019 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.51).
7. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).
Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (а.с.9-11).
Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви (а.с.2).
Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки однією сім`єю сторони не проживають понад два місяці.
Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, що вбачається із позовної заяви.
Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей сторін, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст.113 СК України).
VІ. Висновки суду
Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 247, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112, 113 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, зареєстрований 20 вересня 2007 року виконавчим комітетом Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області за актовим записом №21 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області, жителька АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України: НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, житель АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_8 .

Повне заочне рішення складено 30.07.2019 року.

Суддя: