Постанова

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 607/77/17

провадження № 61-27376св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Державна фінансова інспекція в Тернопільській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у складі судді Сливка Л. М. від 09 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області у складі колегії суддів: Костіва О. З., Сташківа Б. І., Хоми М. В., від 01 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2017 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що 07 квітня 2011 року відповідач звернулась до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення компенсаційної виплати фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення компенсації від 04 травня 2011 року ОСОБА_1 призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги. При призначенні допомоги відповідач була попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги.

З 16 березня 2015 року по 21 травня 2015 року в Управлінні соціальної політики Тернопільської міської ради проведено ревізію, під час якої, згідно отриманої від Управління Служби безпеки України інформації встановлено, що ОСОБА_1 перебувала за межами України та не здійснювала догляд за своїм батьком - ОСОБА_2 , відповідно, не мала права на отримання компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Сума надміру виплаченої компенсації з 15 квітня 2011 року по 14 квітня 2012 року становить 1 630,39 грн, про що повідомлено ОСОБА_1 , однак у добровільному порядку остання кошти не повернула.

З урахуванням зазначеного, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради просило стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачені кошти у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги, у розмірі 1 630,39 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2017 року у задоволені позову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довів належними та допустимими доказами того, що відповідач не здійснювала догляд за своїм батьком, не надав доказів на підтвердження того, коли відповідач виїхала за межі держави і на який період.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позовних вимог Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, оскільки інформація Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про те, що відповідач перебувала за межами України, не є підставою для стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не надали належної правової оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, а саме - акту Державної фінансової інспекції в Тернопільській області від 27 травня 2015 року та вимозі вказаної інспекції про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією від 22 червня 2015 року.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до довідки МСЕК серії МСЕ №071702 ОСОБА_2 , 1949 року народження, є інвалідом І групи довічно.

Згідно з витягом з протоколу засідання лікарсько-консультаційної комісії № 3340 Комунальної міської лікарні № 2 м. Тернополя від 13 квітня 2011 року, ОСОБА_2 потребує стороннього догляду. ОСОБА_1 , 1980 року народження, за станом здоров`я може здійснювати соціальну послугу у вигляді стороннього догляду з 13 квітня 2011 року по 13 квітня 2012 року.

07 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення компенсаційної виплати за призначенням їй виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Рішенням Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 04 травня 2011 року ОСОБА_1 призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги з 13 квітня 2011 року по 30 вересня 2011 року в розмірі 144 грн щомісячно, з 01 жовтня 2011 року по 30 листопада 2011 року в розмірі 147,75 грн щомісячно, з 01 грудня 2011 року по 13 квітня 2012 року в розмірі 150 грн щомісячно.

За результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління соціальної політики Тернопільської міської ради, Державної фінансової інспекції в Тернопільській області складений акт № 17-22/128 від 27 травня 2015 року, в якому зазначено, що співставленням даних інформації Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області з даними особових справ одержувачів щомісячних компенсаційних виплат, супровідними відомостями на зарахування, встановлено зайву виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги 34 особам на загальну суму 15 823,31 грн.

Крім того, Фінінспекцією направлено Управлінню соціальної політики Тернопільської міської ради обов`язкові вимоги «Про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією» від 22 червня 2015 року № 19-17-13-14/869.

Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради проведено перерахунок, згідно з яким сума надміру виплаченої ОСОБА_1 компенсації з 15 квітня 2011 року по 14 квітня 2012 року включно склала 1 630,39 грн.

25 червня 2015 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради направлено ОСОБА_1 повідомлення про необхідність повернення надміру виплаченої компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Звертаючись до суду з позовом, Управління соціальної політики Тернопільської міської ради посилалось на те, що проведеною Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області ревізією встановлено, що ОСОБА_1 перебувала за межами України та не здійснювала догляд за своїм батьком ОСОБА_2 та, відповідно, не мала права на отримання грошової допомоги, тому повинна повернути надмірно отримані кошти у розмірі 1 630,39 грн.

Умови призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, передбаченої Законом України «Про соціальні послуги», визначаються Порядком призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 558 від 29 квітня 2004 року (далі - Порядок).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги - комплекс заходів з надання допомоги особам, окремим соціальним групам, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем.

Відповідно до пункту 1 Порядку непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Відповідно до пункту 15 Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати.

У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації.

Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію.

Пунктом 16 Порядку встановлено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Установивши, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є недобросовісним набувачем компенсаційних виплат через надання нею неправдивої інформації, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Доводи касаційної скарги про те, що суди не надали належної правової оцінки доказам, наданим на підтвердження позовних вимог, а саме - акту Державної фінансової інспекції в Тернопільській області від 27 травня 2015 року та вимозі вказаної інспекції про усунення порушень законодавства виявлених ревізією від 22 червня 2015 року, є безпідставними, оскільки у вказаних акті та вимозі не відображено інформації, що стосується ОСОБА_1 , а лише узагальнено зазначено про те, що в ході перевірки співставлено інформацію Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області з даними особових справ одержувачів щомісячних компенсаційних виплат та встановлено зайву виплату компенсації 34 особам на загальну суму 15 823,31 грн, про що правильно зазначено судом. При цьому матеріали справи не містять документу Управління Служби Безпеки України в Тернопільській області, що підтверджує надання інформації вказаній фінансовій інспекції.

Позивачем не доведено обставини про те, що ОСОБА_1 не надавала соціальні послуги і отримала зайву виплату компенсації.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищезгаданої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник