Справа № 426/4945/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Гапич К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове клопотання інспекції по податкам і зборам Республіки Білорусь по Світлогорському району про визнання та дозвіл примусового виконання рішення суду Світлогорського району Гомельської області Республіки Білорусь від 21 грудня 2018 року на території України,-

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшло клопотання начальника інспекції Міністерства по податкам і зборам Республіки Білорусь по Світлогорському району про визнання та дозвіл примусового виконання рішення суду Світлогорського району Гомельської області Республіки Білорусь від 21 грудня 2018 року на території України, яким в частині стягнення з ОСОБА_1 стягнуто державне мито в дохід держави в сумі 149 рублів 96 копійок (сто сорок дев`ять рублів дев`яносто шість копійок) Національного Банку Республіки Білорусь, та просить прийняти заходи щодо переводу стягнутої суми на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ОАО «АСБ Беларусбанк» міста Мінська, код МФО банка АКBBY2X, призначення платежу 03002, отримувач Головне управління Міністерства Фінансів Республіки Білорусь по Гомельській області, УНП 400555165.

13 травня 2019 року боржника ОСОБА_1 було повідомлено про надходження клопотання на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області, та надано йому місячний строк для подачі можливих заперечень. У встановлений судом строк можливих заперечень проти клопотання ОСОБА_1 не надав.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 14 червня 2019 року клопотання призначено до судового розгляду.

В судове зсідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України та ст.12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав. У відповідності до ч. 5 ст. ст. 467 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши подані документи, суд вважає за можливе постановити ухвалу про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням суду Светлогорського району Гомельської області від 21 грудня 2018 року вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молодогвардійськ, Луганської області, Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, державне мито в дохід держави в сумі 149 рублів 96 копійок (сто сорок дев`ять рублів дев`яносто шість копійок) Національного Банку Республіки Білорусь (а.с.6-7).

Про час та місце розгляду справи громадянин ОСОБА_1 був своєчасно повідомлений, про що надана відповідна довідка (а.с.5).

Зазначене рішення набрало законної сили 09 січня 2019 року, про що свідчить довідка суд Светлогорского району Гомельської області Республіки Білорусь (а.с.3).

Також відповідно до довідки суду Светлогорского району Гомельської області Республіки Білорусь зазначене рішення в частині стягнення державного мита не виконувалось на території Республіки Білорусь (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Республікою Білорусь і Україною питання надання правової допомоги врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Отже, рішення суду Светлогорского району Гомельської області Республіки Білорусь набрало законної сили 09 січня 2019 року. Відповідач ОСОБА_1 участі у справі не приймав, проте був своєчасно та у належній формі повідомлений про час та місце судового розгляду. Це рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита на території Республіки Білорусь не виконувалося.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України.

Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено.

Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, та порядок подання такого клопотання дотримані.

Будь-яких інших обставин, які б перешкоджали в задоволенні клопотання судом не встановлено.

Враховуючи, що при розгляді даного клопотання про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення суду не встановлені обставини, передбачені статтею 55 Мінської Конвенції та ст.463 ЦПК України, які б перешкоджали виконанню рішення суду на території України, а також те, що при розгляді клопотання суд обмежується лише встановленням того, що передбачені Мінською Конвенцією умови додержано, суд вважає клопотання обґрунтованим, а вказане рішення таким, що підлягає примусовому виконанню на території України.

Розглянувши подані документи, суд вважає, що за таких обставин клопотання підлягає задоволенню і за результатами його розгляду можливо постановити ухвалу, якою визнати в Україні рішення іноземного суду, оскільки таке визнання та виконання рішення іноземного суду передбачено Конвенцією «Про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 22.01.1993 року і умови, передбачені нею, дотримані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.51-55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст.ст.462-467 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Клопотання інспекції по податкам і зборам Республіки Білорусь по Світлогорському району про визнання та дозвіл примусового виконання рішення суду Світлогорського району Гомельської області Республіки Білорусь від 21 грудня 2018 року на території України в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в дохід держави в сумі 149 рублів 96 копійок (сто сорок дев`ять рублів дев`яносто шість копійок) Національного Банку Республіки Білорусь - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Светлогорського району Гомельської області від 21 грудня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 державного мита в дохід держави в сумі 149 рублів 96 копійок (сто сорок дев`ять рублів дев`яносто шість копійок) Національного Банку Республіки Білорусь.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Молодогвардійськ Луганської області України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, в дохід держави державне мито в дохід держави в сумі 149 рублів 96 копійок (сто сорок дев`ять рублів дев`яносто шість копійок) Національного Банку Республіки Білорусь на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ОАО «АСБ Беларусбанк» міста Мінську, код МФО банка АКBBY2X, призначення платежу 03002, отримувач Головне управління Міністерства Фінансів Республіки Білорусь по Гомельській області, УНП 400555165.

Копію ухвали направити стягувачеві та боржникові, на підставі рішення іноземного суду та цієї ухвали, після набрання нею чинності, видати виконавчий лист, який надіслати на виконання в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або шляхом подання апеляційної скарги до Сватівського районного суду Луганської області в 15-денний строк з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.С.Река