ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 645/4489/13-ц

Провадження № 22-ц/818/1503/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року у складі судді Алтухової О.Ю.

у цивільній справі 645/4489/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

24.05.2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року у сумі 352 024 грн. 58 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 178 399 грн. 04 коп. та пеню у сумі 1 826 533 грн. 66 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором ML702/083/2006 від 23.06.2006 року у сумі 387 289 грн. 06 коп., заборгованості за процентами у сумі 140 548 грн. 43 коп. та пеню у сумі 1 851 155 грн. 78 коп.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначало, що 29.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та позичальником ОСОБА_2 був укладений кредитний договір CL507-702/1054/2008, що складається з двох частин.

На виконання умов договору та на підставі наданих кредитних заявок банк перерахував на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , кредитні кошти у загальному розмірі 48 980 доларів США на строк до 29.07.2015 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 29.07.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір застави № PCL507-702/l054/2008, відповідно до пункту 1.1. якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов`язань заставодавець надав у заставу заставодержателю - банку легковий автомобіль Тоуоtа Camry, реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску - 2007, колір - сірий, кузов № НОМЕР_3 , тип - легковий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданий ВРЕР-11 УДАІ в м. Київ.

Також в забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором - CL507-702/1054/2008 між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR507-702/1054/2008, відповідно до умов пункту 1.1. якого поручитель - ОСОБА_4 зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником - ОСОБА_2 його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань.

Проте, ОСОБА_2 умови договору не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором - CL507-702/1054/2008 станом на 21.03.2013 року, яка складає: заборгованість по кредиту у розмірі 44041,61 доларів США, що еквівалентно 352024,58 грн. Заборгованість за відсоткам у розмірі 22319,41 доларів США, що еквівалентно 178399,04 грн, і пені у розмірі 1 826 533,66 грн.

Також, 23.06.2006 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» був укладений кредитний договір №ML702/083/2006, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині №1 договору, а позичальник прийняв кредит та зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у договорі.

На виконання умов кредитного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відкритий в установі 56 000 доларів США на строк до 23.06.2021 року.

Станом на 26.03.2013 року заборгованість за кредитним договором складає : заборгованість за тілом кредиту у розмірі 48 453,53 долл. США, що еквівалентно 387289,06 грн., заборгованості за процентами у розмірі 17 583,94 долл. США, що еквівалентно 140 548,43 грн. та нарахованої пені у розмірі 1 851 155,78 грн.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволені.

Суд вирішив стягнути солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року у сумі 352 024 грн. 58 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 178 399 грн. 04 коп. та пеню у сумі 1 826 533 грн. 66 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № ML702/083/2006 від 23.06.2006 року у сумі 387 289 грн. 06 коп., заборгованості за процентами у сумі 140 548 грн. 43 коп. та пеню у сумі 1 851 155 грн. 78 коп.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.06.2014 року заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року залишено без задоволення.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.12.2018 року заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення частково скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення грошових коштів з нього. В іншій частині залишити заочне рішення без змін та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи скаргу ОСОБА_1 вказує, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

А оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше відповідного числа кожного місяця, а за договором поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, тому з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника, та обрахування встановленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

Якщо банк пред`явить вимоги до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Останній платіж, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів, було здійснено 23 вересня 2010 року, при цьому, наступний платіж, запланований на жовтень місяць - не сплачений. За таких обставин, станом на день подання в травні 2013 року позовної заяви шестимісячний строк для пред`явлення вимог по сплаті суми боргу до ОСОБА_1 , як поручителя за кредитним договором № CL507-702/1054/08 від 29 липня 2008 року закінчився щодо частини платежів призначених до сплати раніше листопада 2012 року.

З змісту Додатку №1 до кредитного договору (Графіку платежів) вбачається, що виплата кредитних коштів здійснюється щомісячно однаковими платежами в розмірі 583,1 доларів США. Отже, з ОСОБА_1 може бути стягнуто суму боргу лише за останні 33 платежі, які були заплановані після листопада 2012 року на суму 17 757, 30 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 21 березня 2013 року на рівні 7, 993 становить еквівалент 141 934,10 грн.

При цьому, заборгованість по відсоткам за період з 29 листопада 2008 року по 21 березня 2013 року становить: 659,27 доларів США, що є еквівалентом 5 557,28 грн.

Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_2 направило вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, до укладення 12 листопада 2010 року договору купівлі продажу кредитного портфелю.

Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання й зобов`язаний був пред`явити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя - протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Зазначена позиція підтверджується Постановою Верховного Суду від 26.12.2018 по справі № 520/14393/13-ц.

Таким чином, з встановленого Банком в 2010 році строку до травня 2013 року пройшло більше 6 місяців, а отже в силу ч. 4 статті 559 Цивільного кодексу України договір поруки №SR507-702/l054/08 від 29 липня 2008 року на момент звернення позивачем до суду із позовною заявою вважався припиненим.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивачем надано розрахунок боргу, в якому не зазначено з яких саме відсоткових ставок та якої періодичності внесення платежів виходив позивач, оскільки серед додатків до позовної заяви, наявних в матеріалах справи відсутні графіки виплати грошових коштів за кредитним договором, які містять вказівки щодо розміру щомісячних платежів ОСОБА_2 (в додатку №1 до кредитного договору, який містить Графік платежів, не заповнено поле, в якому має зазначатися розмір щомісячного платежу - аркуш справи 17).

При цьому, в своєму рішенні суд вказує на відсоткову ставку на рівні 14,49% річних, не зважаючи на умови додаткових угод до Кредитного договору, якими змінюється розмір відсоткової ставки. Так, відповідно до п. 2.1.1. додаткової угоди №2 до Кредитного договору від 28 червня 2009 року на період з 26 листопада 2009 року та до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором використовується фіксована кредитна ставка на рівні 12,76 річних. При цьому, відповідно до розрахунку заборгованості, поданому позивачем використовується відсоткова ставка на рівні 16,76 річних.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено,що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, які з`явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML702/083/2006 від 23.06.2006 року- не оскаржено, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, а сторонами не оспорюється, що 23.06.2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна» був укладений кредитний договір № ML702/083/2006, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 56 000 доларів США. ОСОБА_2 зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов`язання, як вони визначені у договорі.

29.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та позичальником ОСОБА_2 був укладений кредитний договір CL507-702/1054/2008, що складається з двох частин.

На виконання умов договору банк перерахував на поточний рахунок ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , кредитні кошти у загальному розмірі 48 980 доларів США на строк до 29.07.2015 року.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором 29.07.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір застави № PCL507-702/1054/2008, відповідно до пункту 1.1. якого для забезпечення повного та своєчасного виконання боргових зобов`язань заставодавець надав у заставу заставодержателю - банку легковий автомобіль Тоуоtа Camry, реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску - 2007, колір - сірий, кузов № НОМЕР_3 , тип - легковий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданий ВРЕР-11 УДАІ в м. Київ.

Також в забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором - CL507-702/1054/2008 між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №SR507-702/1054/2008, відповідно до умов пункту 1.1. якого поручитель - ОСОБА_4 зобов`язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником - ОСОБА_2 його боргових зобов`язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі таких зобов`язань.

26.02.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № CL507-702/1054/2008щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації, згідно з якою змінюється схема погашення та кінцевий термін повернення кредиту на 20.0.2020 року.

26.02.2009 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до договору поруки SR507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року.

26.06.2009 рокуміж ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № CL507-702/1054/2008, яким змінено фіксовано процентну ставку та встановлено, що на період з 26.11.2009 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде встановлено фіксована процентна ставка у розмірі 12,76 % річних.

15.12.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № CL507-702/1054/2008, яким передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-яких свої зобов`язань фіксована процентна ставка, що застосовується за кредитним договором підвищується на 4 % річних, в порядку передбаченому цим додатковим договором.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю, відповідно до умов пункту 3.1. якого ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) ТОВ «ОТП Факторинг України» прав на кредитний портфель, який включає у себе кредитні договори (перелік яких міститься у додатку 1 до Договору), а ТОВ «ОТП Факторинг України» приймає такий Кредитний портфель на зобов`язується сплатити на користь ПАТ «ОТП Банк» винагороду.

Отже, до ТОВ «ОТП Факторинг України» перейшли усі права Банку щодо права вимоги до ОСОБА_2 з виконання зобов`язання за № ML702/083/2006, та за кредитним договором CL507-702/1054/2008.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.05.2019 року залучено ТОВ «Вердикт Капітал» до участі у справі у якості процесуального правонаступника позивача - ТОВ «Факторинг Україна» в частині права вимоги кредитора про стягнення заборгованості зі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року.

ТОВ «Вердикт Капітал» в письмовій заяві повідомило, що в переданих матеріалах кредитної справи ОСОБА_2 за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року копія вимоги ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором відсутня.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною першою статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до частин першої та другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є солідарними боржниками і у зв`язку з невиконання умов договору кредитного договору - СL507-702/1054/2008, то заборгованість підлягає стягненню солідарно з відповідачів.

Проте з висновком суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки в разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому разі звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст. ст. 3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3 - 5, 11, 15, 31 ЦПК України) можна зробити висновок про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст.559 ЦК України, в редакції на час виникнення правовідносин сторін, порука припиняється у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо.

Отже, припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, в редакції на час виникнення правовідносин сторін, можливе лише у разі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, тобто в зобов`язаннях, в яких беруть участь поручителі, будь яке збільшення зобов`язання, навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком.

26.06.2009 рокуміж ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № CL507-702/1054/2008, яким змінено фіксовано процентну ставку та встановлено, що на період з 26.11.2009 року до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором для розрахунку процентів за користування кредитом буде встановлено фіксована процентна ставка у розмірі 12,76 % річних.

15.12.2009 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № CL507-702/1054/2008, яким передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-яких свої зобов`язань фіксована процентна ставка, що застосовується за кредитним договором підвищується на 4 % річних, в порядку передбаченому цим додатковим договором.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відсоткова ставка за користування кредитом з 01.04.2010 року збільшилась з 12,76 % до 16,76 % (а.с.15), при цьому позивачем не надано суду доказів укладення між ПАТ «ОТП Банк» та поручителем ОСОБА_1 додаткової угоди щодо погодження збільшення відповідальності поручителя.

Таким чином, виходячи з вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України поруку за договором №SR507-702/1054/2008з ОСОБА_1 слід вважати припиненою, то позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», правонаступником якого, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, є ТОВ «Вердикт Капітал»в частині стягнення заборгованість за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року з ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.141 та п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд розподіляє судові витрати.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року та відшкодування судових витрат - скасувати і ухвалити в цій частині нове.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (р/р НОМЕР_6 у Регіональному відділенні AT «ОТП Банк» у м. Харків), правонаступником якого, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ - 36799749, 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б) заборгованість за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року у сумі 352 024 (триста п`ятдесят дві тисячі двадцять чотири) грн. 58 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 178 399 (сто сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 04 коп. та пеню у сумі 1 826 533 (один мільйон вісімсот двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять три ) грн. 66 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у сумі 3441 грн. у якості відшкодування судових витрат за подачу позовної заяви.

У задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року апеляційним судом не переглядалось.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (р/р НОМЕР_6 у Регіональному відділенні AT «ОТП Банк» у м. Харків) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у сумі 5161 грн. 50 коп. у якості відшкодування судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року та відшкодування судових витрат - скасувати і ухвалити в цій частині нове.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (р/р НОМЕР_6 у Регіональному відділенні AT «ОТП Банк» у м. Харків), правонаступником якого, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 15 травня 2019 року, є товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ - 36799749, 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.5-Б) заборгованість за кредитним договором CL507-702/1054/2008 від 29.07.2008 року у сумі 352 024 (триста п`ятдесят дві тисячі двадцять чотири) грн. 58 коп., заборгованість по відсоткам у сумі 178 399 (сто сімдесят вісім тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 04 коп. та пеню у сумі 1 826 533 (один мільйон вісімсот двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять три ) грн. 66 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у сумі 3441 грн. у якості відшкодування судових витрат за подачу позовної заяви.

У задоволені позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року апеляційним судом не переглядалось.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (р/р НОМЕР_6 у Регіональному відділенні AT «ОТП Банк» у м. Харків) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір у сумі 5161 грн. 50 коп. у якості відшкодування судових витрат за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина