Справа № 462/3160/18 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/1193/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді: Крайник Н. П.

суддів: Курій Н.М., Савуляка Р.В.

при секретарі: Цап П.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

29.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України в його користь 50 000 грн. моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що постановою судді Галицького районного суду м.Львова Зубачик Н.Б. від 23.06.2017 року у задоволенні його позову ( ОСОБА_1 ) до виконавчого комітету Львівської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.10.2016 року відмовлено.

За його апеляційною скаргою постанова Галицького районного м.Львова від 23.06.2017 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року скасована.

Тому, вважає, що незаконними, протиправними діями судді Зубачик Н.Б., яка винесла завідомо неправосудну постанову, йому було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у безпідставній відмові у доступі до правосуддя та порушенні права на справедливий суд, що негативно вплинуло на звичний ритм його життя. Розмір моральної оцінює у розмірі 50 000 грн.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні його позовних вимог, районний суд не врахував, що незаконними, протиправними діями судді Зубачик Н.Б., яка винесла завідомо неправосудну постанову, йому було завдано значну моральну шкоду, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушенні сну, оскільки суддя Зубачик Н.Б. винесла завідомо неправосудну постанову від 23.06.2017 року. Крім того, було порушено його житлові права та інтереси як власника квартири АДРЕСА_1 . Вважає, що незаконність та протиправність дій судді Зубачик Н.Б. доведена та встановлена постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року, а тому не потребує додаткового доказування.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У п.10-1 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що постановою судді Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б. від 23.06.2017 року у справі № 461/3634/17 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.10.2016 року відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 червня 2017 року у справі № 461/3634/17 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 21 жовтня 2016 року № 960 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію гр. гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Шахматовою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартир № № НОМЕР_1 , 28, 31 АДРЕСА_2 34 на в АДРЕСА_3 з розширенням існуючих балконів» в частині затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_4 з розширенням існуючого балкону.

Враховуючи, що сам факт скасування судового рішення не свідчить про незаконність дій суду, який його постановив, а доказів того, що дії судді визнано неправомірними позивач суду не надав, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, оскільки такі є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19.07.2019 року.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Курій Н.М.

Савуляк Р.В.