Справа № 357/5431/19
У Х В А Л А

"26" червня 2019 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Ціна позову складає 524 989,70 грн..

25 червня 2019 року до суду надійшла заява позивачки про забезпечення позову, в якій вона просить суд до вирішення справи по суті заборонити відчуження частки в розмірі 100% в статутному капіталі ТОВ «Торгівельне підприємство Вікторія плюс», та в розмірі 100% в статутному капіталі ТОВ «Україна вест імпорт», які належать ОСОБА_2 . Крім того, позивачка просить заборонити суб`єктам державної реєстрації заборонити будь-які реєстраційні дії стосовно зазначених частко в статутних капіталах. Заява мотивована тим, що невжиття запропонованих позивачкою заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Оглянувши подану заяву, суд вказує на таке.

За ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; іншими заходами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

Як роз`яснено в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 є засновником ТОВ «Торгівельне підприємство Вікторія плюс» (статутний фонд 1000,00 грн.) та ТОВ «Україна вест імпорт» (статутний фонд 555 500,00 грн.).

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову не додала до неї жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем дій, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Посилання позивачки на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2018 року у справі №357/4319/18 де ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України є безпредметним. Вказані обставини не пов`язані з правовідносинами, які виникли між сторонами за договором позики від 21.04.2016 року, і вони не підтверджуються наявність ризиків утруднення виконання чи неможливість виконання можливого рішення суду про задоволенні позову.

Суд звертає увагу позивачки, що за відсутності належних доказів на підтвердження наявності ризиків утруднення виконання чи неможливість виконання можливого рішення суду про задоволенні позову, її посилання є лише припущеннями, які не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Запропоновані позивачкою заходи забезпечення позову є перешкоджанням здійсненню товариством господарської діяльності, що не узгоджується із завданням цивільного судочинства.

Між сторонами дійсно виник спір, однак позивачка не довела існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому у задоволення заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Позивачка має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали.

СуддяЛ. М. Кошель