ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4133/19 Справа № 200/4919/18 Суддя у 1-й інстанції - Єлісєєва Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2000 року було стягнуто з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття на користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 26.09.2000 року. 17.06.2005 року між позивачем та ОСОБА_4 укладений шлюб, від якого у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача. Тому позивач просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь матері ОСОБА_1 , постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2000 року, з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено змінити розмір аліментів, присуджених до стягнення з ОСОБА_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2000 року, з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.03.2018 року до досягнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704,80 грн.; виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, відкликано, як такий, що втратив чинність.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи. Від позивача надійшла заява від 25.06.2019 року про слухання справи за його відсутності, в якій він просить також апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скаргиі заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні відповідача (а.с. 4).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2000 року у справі №12-185/2000 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з 26.09.2000 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4).

На виконання зазначеного вище судового рішення №12-185/2000 від 06.10.2000 року було видано виконавчий лист, який пред`явлено на примусове виконання до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. 21).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області, станом на 01.02.2018 року заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська №12-185/2000 становить 98018,73 грн. (а.с. 21).

Також встановлено, що позивач 17.06.2005 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 ( ОСОБА_9 ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області 17.06.2005 року (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області 21.12.2005 року, у позивача ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька - ОСОБА_6 (а.с.6).

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 року досяг повноліття.

Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В силу ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (ч.3 ст.181 СК України).

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, зокрема, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що позивач має суттєву заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ; встановивши, що позивач, окрім сина ОСОБА_5 , має неповнолітню дитину ОСОБА_10 , що свідчить про наявність відповідних витрат на утримання дочки та погіршення його, позивача, матеріального положення, - колегія дійшла висновку, що на час пред"явлення до суду даного позову (20.03.2018 року) позивач мав право на зменшення розміру аліментів, що стягнуті з нього на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_11 до досягнення ним повноліття, з 1/4 на 1/6 частину доходів позивача.

Однак, встановивши, що 23.06.2018 року, тобто до часу постановлення оскаржуваного рішення місцевого суду від 28.11.2018 року, ОСОБА_7 досяг повноліття, у зв"язку з чим стягнення аліментів (за ст. 180 СК України) на його утримання було припинено; враховуючи, що, у разі постановлення судового рішення про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання відповідним рішенням законної сили, а не з часу пред"явлення позову, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, невірно застосував матеріальний закон, змінивши розмір аліментів з дня подачі позовної заяви, тому рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року необхідно скасувати, а в задоволенні позову відмовити, ухваливши нове судове рішення.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2018 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді