АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 695/1724/18 Провадження № 22-ц/793/1069/19Головуючий по 1 інстанції Середа Л.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Василенко Л.І.
УХВАЛА

15 липня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

особа, що подає апеляційну скаргу - ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_5 за життя на праві приватної власності належало нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 ; квартира АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення, майстерня радіоелектронної апаратури, загальною площею 183, 80 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлове приміщення в літ. «А», загальною площею 66,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; будинок АДРЕСА_5 ; 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, про що Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ в м. Києві був складений актовий запис № 15554.

Оскільки за свого життя ОСОБА_5 заповіту не склала, то після її смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої серед іншого ввійшли вищезазначені об`єкти нерухомості.

Позивач вказує, що вона є матір`ю померлої ОСОБА_5 , що відповідно підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 34, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 9, Витягом з Державної реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 9, Витягів № 4, № 82, № 9, № 9.

За викладених обставин ОСОБА_1 виявила намір прийняти спадщину та вчинила відповідні дії передбачені ст.ст. 1268, 1268, 1270 ЦК України, для її прийняття після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

В ході оформлення права на спадщину нею було з`ясовано, що намір успадкувати майно померлої ОСОБА_5 виявили також і її дочка - ОСОБА_2 та її батько ОСОБА_3

23 квітня 2019 року Постановою приватного нотаріуса Анохіною В.М. відмовлено спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, у зв`язку з тим, що нею не подано належним чином оформлені документи, що підтверджують право власності ОСОБА_5 на спадкове майно.

У зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно та не досягнення згоди з іншими спадкоємцями щодо варіантів його поділу, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Враховуючи, що всі шість об`єктів нерухомості, щодо права власності на яких виник спір, територіально знаходяться в юрисдикції шести різних судів, то визначити де знаходиться основна частина спірного майна і подати позов у відповідний суд, вбачається за неможливе.

Позивач звернулася з вказаним позовом саме до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області враховуючи виключну підсудність, зокрема те, що найвищу вартість нерухомого майна відповідно до експерної оцінки становить будинок АДРЕСА_5 , що підтверджується відповідними висновками про вартість майна проведеними ФОП ОСОБА_6 .

За викладеного просила суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ; 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 ; 1/3 частини нежитлового приміщення, майстерня радіоелектронної апаратури, загальною площею 183, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/3 частину нежитлового приміщення в літ. «А», загальною площею 66,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; 1/3 частину будинку АДРЕСА_5 ; 16 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 .

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про його забезпечення, обґрунтовуючи заявлені вимоги наявністю у відповідачів майнового інтересу на спадкове майно та враховуючи ті обставини, що оригінали правовстановлюючих документів, відсутність яких у позивача стали підставою для винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, наявні лише у відповідачів, а тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення в зв`язку з ймовірною можливістю відчуження майна, що є предметом спору.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення прозову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, а тому: заборонено відповідачам та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо продажу, дарування, міни, реалізації, звернення стягнення та відчуження і зміни власника у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 ; квартири АДРЕСА_2 ; нежитлового приміщення, майстерня радіоелектронної апаратури, загальною площею 183, 80 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлового приміщення в літ. «А», загальною площею 66,30 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; будинку АДРЕСА_5 ; 1/2 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 .

Заборонено посадовим особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти дії щодо реєстрації переходу права власності у будь-якій формі та будь-який спосіб, вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Ухвала мотивована тим, що відповідачі дійсно можуть розпорядитись на свій розсуд спірним майном, а тому у суду є всі підстави вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

12 червня 2019 року ОСОБА_4 , вважаючи, що суд вирішив питання про його права, та зокрема, майнові інтереси, оскаржив ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року про забезпечення позову.

Скарга мотивована тим, що ОСОБА_4 , відповідно до Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно за індексним номером 1177641 від 13 березня 2013 року є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідно до Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0001259 від 18 березня 2017 року органами досудового слідства провадиться досудове слідство за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України по факту заволодіння 15 березня 2017 року невстановленими особами шахрайським способом квартирою АДРЕСА_8 , чим відповідно заподіяна шкода ОСОБА_4 в особливо великих розмірах.

Скаржник стверджує, що пред`явлення даного позову із суттєвим порушенням правил виключної підсудності є прямим порушенням і незаконним обмеженням його законних інтересів як власника вказаної квартири.

Враховуючи викладене просив суд скасувати оскаржувану ухвалу.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданому представником ОСОБА_1 - адвокатом Сизько Д.Б. 15 липня 2019 року, зазначено про те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права. Оскаржуваною ухвалою питання про права, свободи, інтереси і обов`язки ОСОБА_4 , як особи яка подала апеляцій скаргу, не вирішувалися, та останнього у його правах зазначена ухвалою жодним чином не обмежила.

Просив, за наявності підстав, закрити апеляційне провадження, а в разі відсутності підстав для закриття апеляційного провадження, апеляційну скаргу скаржника залишити без задоволення.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Черкаської області.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

11.07.2019 представником ОСОБА_4 - адвокатом Куликовим Ю.Ю. до апеляційного суду подано клопотання про відкладення апеляційної скарги розглядом у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання 15.07.2019 по причині розгляду слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_4 .

Враховуючи, що докази надані в підтвердження поважності причин неявки в судове засідання, з урахуванням думки учасників справи, визнані не належними, у задоволенні клопотання відмовлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Сизька Д.Б., Сердюк А.С., переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. Відповідачами у даній справі визначила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що між сторонами, як спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , існує спір, щодо об`єктів нерухомого майна належних за життя померлій.

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про його забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ст. 150 ч. 2 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. ст. 17, 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право на апеляційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, свобод, інтересів, обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено питання у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права, свободи, інтереси, обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права, свободи, інтереси, обов`язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, свободи, інтереси, обов`язки останніх.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами справи не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права, свободи, інтереси, обов`язки цієї особи.

Апеляційний суд вважає недоведеним право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , а відтак і порушення його прав як власника, виходячи з наступного.

В підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 надав Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно за індексним номером 1177641 від 13 березня 2013 року, згідно якого вищевказана квартира належить йому на праві власності в порядку спадкування та витяг з кримінального провадження № 0001259 від 18 березня 2017 року про проведення досудового слідства за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України по факту заволодіння 15 березня 2017 року невстановленими особами шахрайським способом квартирою АДРЕСА_8 , чим відповідно заподіяна шкода ОСОБА_4 в особливо великих розмірах (а.с. 54 - 55).

Однак, в матеріалах справи міститься витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно за індексним номером 163530341 від 15 квітня 2019 року згідно якого 15 березня 2017 року власником вказаного майна, на підставі договору купівлі-продажу, стала ОСОБА_5 (а.с. 13).

Враховуючи, що станом на 15 квітня 2019 року власником вищевказаної квартири є ОСОБА_5 , а доказів, що підтверджують неправомірність набуття нею права власності скаржником не надано, факт порушення його прав постановленням оскаржуваної ухвали не доведений.

Таким чином, самим скаржником при подачі апеляційної скарги факт порушення його прав постановленням оскаржуваної ухвали не доведений.

Апеляційний суд зауважує, що суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 з підстав вирішення судом питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що оскаржуваною ухвалою про забезпечення позову питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_4 не вирішувалось, то апеляційний суд дійшов висновку про закриває апеляційне провадження.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 352, 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

у х в а л и в :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 19 липня 2019 року.

Головуючи Л.І. Василенко

Судді: В.О.Єльцов

О.В. Карпенко