Справа № 236/2722/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2019 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, Саржевська І. В. , перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

18.07.2019 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, приходжу до висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір» (далі Закон).

Згідно ч.1 ст.2 Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ч.1 ст.3 Закону).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється ставка судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем встановлюється ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Звертаючись до суду позивач просить суд:

- визнати житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями та спорудами об`єктом спільною сумісною власності подружжя у рівних частках;

- визнати за позивачем та відповідачем право власності на належну їй частку в спільному майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності.

Тобто позовні вимоги позивача носятьмайновий та немайновий характер, при цьому позивач не зазначає ціну позову щодо вимог майнового характеру, від розміру якої залежить правильний обрахунок судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Згідно п.а ст.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995, вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» на підтвердження оцінки майна складається звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).

До позовної заяви звіту про оцінку майна не додано.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що шлюб між позивачами розірвано рішенням суду 16.07.2007, але позивач до теперішнього часу фактично проживала однією сім`єю.

Сімейне законодавство, а саме частини 1 та 2 статті 21 Сімейного кодексу України чітко визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України у разі якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Враховуючи вищевикладене, до позовної заяви не додані докази, на підтвердження проживання позивача однією сім`єю з 2007 року з відповідачем, так само як і збільшення вартості спірного майна за рахунок спільних трудових та грошових затрат під час перебування у шлюбі.

Посилання позивача на обставини, що зазначені в постанові Краснолиманського міського суду Донецької області від 07.02.2019, підтверджують лише факт скоєння відповідачем адміністративного правопорушення(27.12.2018 та 01.01.2019), відомості щодо періоду спільного мешкання у постанові відсутні, а тому зазначені у позовній заяві факти встановлюються безпосередньо при розгляді саме цієї справи.

Відомості щодо незаконної реєстрації відповідачем права власності за заповітом на спірний будинок внаслідок збільшення його вартості, як зазначено вище, також нічим не підтверджено.

Крім того, в прохальній частини позову, не зрозумілі вимоги позивача, а саме: яка належна частка у спільному майні без його реального поділу повинна залишитися у спільній частковій власності.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:не визначено ціну позову та до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», що підлягає сплаті на розрахунковий рахунок: 5564, , МФО: 899998, одержувач: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП)), а також не уточнені позовні вимоги та не надані відповідні докази, вважаю, що її необхідно залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків, який становить десять днів з дня отримання ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 185, 258-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачеві протягом десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути вказані недоліки позовної заяви, інакше заява буде визнана неподаною і йому повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -