Справа № 226/1430/19
Провадження №2/226/512/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.

секретаря - Тіссен О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника», ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування вимог вказала, що з 12.07.2000 року вона зареєстрована і мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , яка на підставі ордеру належала батькові відповідача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як основному наймачу, який знявся з реєстрації 22.08.2000 року. Крім неї та відповідача, в квартирі, як члени сім`ї, значаться зареєстрованими їх спільна з відповідачем донька ОСОБА_3 , онука ОСОБА_5 , та донька від другого шлюбу ОСОБА_6 . Відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 20 лютого 2004 року. Участі в утриманні квартири відповідач не приймає, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, що породжує для неї додаткові витрати на комунальні послуги та створює перешкоди в оформленні субсидії. Зазначаючи на те, що відсутність відповідача у вказаному жилому приміщенні не пов`язана з поважними причинами, позивачка просить суд на підставі ст.ст.71,72 ЖК України визнати його таким, що втратив право користування в квартирі АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і, посилаючись на те, що відповідач в спірному жилому приміщенні не проживає без поважної причини більше десяти років і його фактичне місце проживання їй невідоме, просила суд позов задовольнити.

Відповідач, судовий виклик якого здійснювався у відповідності з вимогами процесуального закону, до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, що дає суду підстави для розгляду справи зі згоди позивача у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи до судового засідання також не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Вислухавши пояснення позивача та надавши юридичну оцінку дослідженим у справі доказам, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом комунальної власності. Її основним наймачем, згідно довідки з місця проживання, був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 (арк.спр.17).

Згідно довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади виконавчого комітету Мирноградської міської ради, основний наймач ОСОБА_4 знявся з реєстраційного обліку в спірній квартирі з 22.08.2000 року. На теперішній час в квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 , її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (арк.спр.18).

Відповідно до акту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Молодіжний-47» від 06.05.2019 року, відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 20 лютого 2004 року (арк.спр.19).

Зазначена обставина знайшла своє повне підтвердження і в показаннях свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - сусідів позивачки, які тривалий час проживають в одному з позивачкою будинку і знають її сім`ю.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У разі не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців без поважної причини, така особа за правилами ст.ст.71,72 ЖК може бути визнана такою, що втратила право користування житлом.

Оскільки судом встановлено, що не проживання відповідача в спірній квартирі з лютого 2004 року носить безперервний характер і причин, які б свідчили про поважність причин не проживання, судом не встановлено, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, визнавши відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

На підставі ст.ст.71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 4,7,12, 76,258,259, 263,265,280-282 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (податковий номер НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 17 липня 2019року, повний текст судового рішення виготовлено 22.07.2019року.

Суддя Л.І.Клепка