Номер провадження: 22-ц/813/378/19
Номер справи місцевого суду: 499/823/17
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року про повернення заяви про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Іванівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову, тобто з 24.10.2017 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривень. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

18.10.2018 року до Іванівського районного суду Одеської області надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2018 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Іванівського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року залишено без руху.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до с.374 ч.1 п.6 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Повертаючи заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представником не виконано в строк вимоги ухвали Іванівського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2018 року про залишення заяви без руху, а саме представник не надав доказів, якими обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; не зазначив обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання відповідача та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів про це, не надав довіреності або іншого документу, який підтверджує його повноваження та не сплатив судовий збір.

Проте суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуту судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст.285 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів.

До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2018 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було залишено без руху у зв"язку з недотриманням заявником вимог ст.285 ЦПК України, а саме представником не було надано доказів, якими він обгрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; не зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання відповідача та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і доказів про це, не надано довіреності або іншого документу, який підтверджує його повноваження та не сплачено судовий збір. Заявнику було надано десять днів з дня вручення йому ухвали на усунення вказаних недоліків (а.с.45-46).

23.10.2018 року, через засоби поштового зв"язку, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що з телефонної розмови з працівниками суду йому стало відомо, що заяву про перегляд заочного рішення було залишено без руху з підстав не сплати судового збору, у зв"язку з чим просить приєднати до матеріалів справи оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 352,40 грн. (а.с.47-49).

Відповідно до рекомендованого повідомлення, ухвалу про залишення заяви без руху, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримав 05.11.2018 року (а.с.51), а вже 21.11.2018 року Іванівський районний суд Одеської області повернув заяву представника у зв"язку з неусуненням ним недоліків, зазначених в ухвалі Іванівського районного суду Одеської області від 23.10.2018 року (а.с.52-53).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , 15 листопада 2018 року, звернувся до суду із усуненими недоліками, подавши їх через поштове відділення, які в силу часу, надійшли до суду 22.11.2018 року, тобто за день до постановлення ухвали про повернення заяви представнику.

За таких обставин, суд передчасно повернув заяву представника, оскільки представник в десятиденний строк, визначений законом, звернувся до суду із виправленими недоліками, які з незалежних від нього обставин надійшли до суду лише 22.11.2018 року.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника (див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 02.07.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 483 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Іванівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст судового рішення складено: 02.07.2019 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова