КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження 22-ц/824/8260/2019 доповідач: Сліпченко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Мельника Я.С.

за участю секретаря: Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року про забезпечення доказів у справі за заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання договору недійсним та скасування рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з вищевказаним позовом, просила визнати іпотечний договір від 28 грудлня 2006 року недісним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 березня 2019 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з поданою позовною заявою було заявлено клопотання про витребування наступних доказів:

- у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Ханіної А.В. належним чином завіреної копії домовленості щодо врегулювання майнових відносин між подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ;

- відмітки нотаріуса про надання роз`яснень подружжю щодо утворення іпотеки;

- окремої письмової нотаріально завіреної згоди ОСОБА_1 , щодо передачі спільно придбаного нерухомого майна (квартири АДРЕСА_2 ) в іпотеку по договору №02-038/1283і;

- окремої письмової згоди співвласника спільної сумісної власності щодо включення в умови іпотечного договору №02-038/1283і;

- застереження, яке за своєю суттю прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотеко держателя в позасудовому урегулюванні;

- договору сторін про зміну умов початкового іпотечного договору №02-038/1283і;

- згоди співвласника спільної сумісної власності щодо внесення відповідних змін і до договору іпотеки №02-038/1283і;

- повноваження приватного нотаріуса Ханіної А.В. на виконання дій, пов`язаних з державною реєстрацією обтяження нерухомого майна переданого в іпотеку за договором №02-038/1283і.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та частково задоволено клопотання про витребування доказів.

Зобов`язано приватного нотаріуса Ханіну А.В. надати місцевому суду належним чином завірену копію іпотечного договору від 28 грудня 2006 року та копії всіх наявних документів на підставі яких було здійснено посвідчення зазначеного іпотечного договору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині вирішення клопотання про витребування доказів, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Зауважує, що докази, які не було витребувано мають істотне значення для вирішення справи по суті.

Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свою позицію, а представник Банку Ковалевський Є.В. висловився проти задоволення апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Задовольняючи клопотання про витребування доказів частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не обґрунтував необхідність витребування всього обсягу заявлених в клопотанні документів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у ч.ч. 2 та 3 ст. 83 цього Кодексу.

Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 84 ЦПК України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 подала клопотання разом з позовною заявою (а.с. 31-33).

Під час вирішення питання про витребування доказів місцевим судом було правильно враховано, що копія іпотечного договору від 28 грудня 2006 року та копії всіх наявних документів на підставі яких було здійснено посвідчення зазначеного іпотечного договору стосуються предмету спору та мають істотне значення для його вирішення.

Докази, які були витребувані судом дадуть можливість з`ясувати необхідні обставини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині необґрунтованості необхідності витребування всих заявлених в клопотанні документів, оскільки позивачем не було зазначено обставин, які можуть підтвердити зазначені докази, або аргументи, які він може спростувати.

Крім того, не було вказано вжитих особою, яка подає клопотання, заходів для отримання зазначених доказів самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання доказів.

Таким чином, ухвала в частині витребування доказів є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, а вказані апелянтом обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: