ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року

м. Черкаси

Справа 710/27/19 Провадження № 22-ц/793/1065/19
Категорія: 310020000

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого: Василенко Л.І.

суддів: Єльцова В.О., Карпенко О.В.

секретаря: Винник І.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 .

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2019 року (ухвалене під головуванням судді Побережної Н.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

11 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є батьком позивача. З 27.11.1993 по 04.08.2015 мати позивача, ОСОБА_3 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який розірвано 13.03.2015. Від спільного шлюбу мають двох дочок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З моменту досягнення позивачем повноліття, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач не бере участі у розвитку своєї дитини. Не приділяє час для спілкування з позивачем, а також не допомагає матеріально для продуктів харчування, одягу, ліків, компенсації проїзду. 28.08.2017 відповідно до наказу № 2827-5 позивач була зарахована на денну форму навчання (бюджет) на факультет цивільної та господарської юстиції на спеціальність 081 «Право» до Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання - з 01.09.2017 до 30.06.2020. Наразі позивач потребує значної матеріальної допомоги на навчання, а відповідач їй нічим не допомагає. Так, позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу, наполягала на зустрічі, проте отримала відмову. Також, позивач стверджує, що відповідач приховує свої регулярні доходи, оскільки офіційно не працевлаштований на території України та працює за кордоном. Так як позивач є студенткою денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія», тому у неї відсутня можливість самостійного матеріального забезпечення.

У позові просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на період її навчання в розмірі 2000 (двох тисяч) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до дня відрахування з навчального закладу: 30.06.2020 року (включно).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень) 00 коп. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 11.01.2019, та до закінчення навчання у Національному університеті «Одеська юридична академія» та не більше ніж до досягнення дочкою 23-х років. Стягнення аліментів припинити в разі припинення навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання розподілу судового збору.

Задовольняючи позов частково, суд врахував матеріальний стан позивача та відповідача, та виходячи з принципу рівності прав та обов`язків обох батьків, дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання доньки. Суд також врахував, що матеріали справи містять докази про надання батьком матеріальної допомоги своїй дочці ОСОБА_1 , і після досягнення нею повноліття, тобто після ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, у формі надання грошової допомоги, а також і у формі надання свого житла для проживання позивача. Доводи позивача про хвороби суд не визнав підтвердженими достатніми доказами, зокрема, не надано медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о. Суми, необхідні для лікування позивача, не вказані та не доведені.

Саме навчання здійснюється за рахунок державних коштів, докази щодо витрат на проживання в гуртожитку позивач не надала. Судом першої інстанції не встановлено розмір допомоги, яку надає позивачеві її мати.

За таких міркувань, суд дійшов висновку про те, що часткове задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісяця є справедливим в даному випадку та відповідає інтересам обох сторін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

11 червня 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення, вважаючи його таким, що ухвалене при неправильному застосуванні норм матеріального права, а висновки суду - такими, що не відповідають обставинам справи. Просила рішення скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання в розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неправильно застосував норми матеріального права щодо доказів, які необхідно надати на підтвердження обставин, які слід врахувати при визначенні розміру аліментів. Зазначає, що так як позивач зверталась з позовом про стягнення аліментів, а не додаткових витрат на навчання чи лікування, то при вирішенні спору суд повинен був застосувати норми Глави 16 СК України. Зокрема, ч. 1 ст. 200 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів слід враховувати обставини, зазначені у ст. 182 цього Кодексу. В свою чергу, пунктом 1 ч.1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. При цьому, положення вказаної норми закону не вимагають доводити понесені або очікувані витрати на лікування, достатньо підтвердити стан здоров`я дитини.

Крім того, суд не врахував, що у відповідача відсутні будь-які інші утриманці та відсутні обставини, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти саме у заявлено у позові розмірі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 24 червня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2019 року та відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 липня 2019 року розгляд апеляційної скарги призначено на 11 липня 2019 року на 09:30 год. без повідомлення учасників справи, в подальшому відкладено на 15 липня 2019 на 08:30 год.

Позиція Апеляційного суду Черкаської області

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

В зв`язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Черкаської області.

Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідності до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Відповідно до вимог позовної заяви позивач просила стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., вважаючи таку суму достатньою для продовження її навчання, придбання ліків та продуктів харчування.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.08.1999, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №94 (а.с. 6).

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 13.03.2015 розірвано шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , зареєстрований 27.11.1993 відділом реєстрам актів громадянського стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №204 (а.с. 10).

Згідно з довідкою №ВК-5 від 14.12.2018, виданою Національним університетом «Одеська юридична академія», ОСОБА_1 є студентом 3 курсу факультету цивільної та господарської юстиції (бюджет) денної форми навчання Національного університету «Одеська юридична академія». Термін навчання - з 01.09.2017 до 30.06.2020. (а.с. 11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб №144 від 10.01.2019, виданої виконавчим комітетом Шполянської міської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області, до складу сім`ї зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_2 - власник, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_1 , - донька (а.с.12).

Згідно довідки розрахунку від 19.06.2017 №2473/14-24-36 виданої Шполянським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 607,00 грн., щомісячно починаючи з 12.05.2015 і до повноліття дитини, згідно виконавчого листа №2/710/456/2015 виданого 22.05.2015 Шполянським районним судом, станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня. Різниця між сумою нарахованою та сплаченою становить (- 9 149,51) грн. (а.с. 35).

Судом першої інстанції детально досліджені платіжні документи, на підставі яких відповідач надав грошову допомогу своїй дочці (а.с. 36-42). Суд вірно встановив, що сума переплати за аліменти, які сплачувалися до ІНФОРМАЦІЯ_3 становить - 9149,51 грн., сума переказаних коштів у 2017 - 2018 році після ІНФОРМАЦІЯ_3 (досягнення повноліття) становить - 4300,00 грн.

На підставі досліджених доказів суд дійшов вірного висновку про те, що відповідач надавав кошти позивачеві, а отже доводи останньої щодо того, що батько після досягнення нею повноліття, жодним чином не допомагав їй, спростовуються матеріалами справи.

При цьому, вказівка судом на те, що ОСОБА_1 не надала докази про витрати на лікування, а також не надала медичну карту амбулаторного хворого позивача за формою № 025/о, не впливають на кінцевий висновок у даному спорі.

Посилання скаржника на те, що суд не врахував відсутність у її батька інших осіб на утриманні, також не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, оскільки судом повно та всебічно досліджено усі надані учасниками справи докази у їх сукупності.

На переконання колегії суддів, висновок про те, що розмір аліментів на повнолітню дочку в сумі 1000 грн. щомісяця до закінчення навчання, є таким, що ґрунтується на наявних в матеріалах справи доказах, є справедливим, враховує баланс інтересів як відповідача, так і позивача та те, що надавати матеріальну допомогу повнолітнім, які продовжують навчаться, зобов`язані обоє батьків.

Істотних порушень законодавства, які б могли бути визнані підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, за наслідками апеляційного перегляду в межах доводів позовної заяви та апеляційної скарги не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Повний текст складено 15 липня 2019 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.О. Єльцов

О.В. Карпенко