УХВАЛА

22 липня 2019 року

м. Київ

справа №357/181/19

провадження №61-12912ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, третя особа: суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола Оксана Яківна, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2019 року повернуто скаржнику без розгляду.

25 червня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року та на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2019 року, в якій останній просив визнати повернення апеляційної скарги незаконним та задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 392 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції від 29 березня 2019 року про повернення позовної заяви підлягає касаційному оскарженню лише після її перегляду в апеляційному порядку. Судового рішення за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року до касаційної скарги не додано та матеріали справи не містять, а відтак звернення до касаційного суду зі скаргою на дану ухвалу суду є передчасним.

За правилами частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вищенаведеного, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року слід відмовити, оскільки за відсутності результатів апеляційного перегляду ця ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

В свою чергу, касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2019 року не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документи на підтвердження сплати судового збору або наявності підстав звільнення скаржника від сплати судового збору до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» станом на 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу суду ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За правилами частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб). Згідно змісту частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

В касаційній скарзі, всупереч вищенаведеним нормам цивільного процесуального законодавства, не зазначені інші учасники справи, їх місцезнаходження, місце проживання чи перебування, інші контактні дані за наявності та не додані копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачений судовий збір та касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 392 ЦПК України.

Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на апеляційне оскарження рішення суду.

За змістом статті 390 касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції проголошена 17 травня 2019 року, строк на касаційне оскарження даного судового рішення сплинув 17 червня 2019 року, касаційну скаргу подано 25 червня 2019 року. До касаційної скарги ОСОБА_1 не долучено заяви про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з зазначенням причин пропуску такого строку.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, подана поза межами строку, передбаченого статтею 390 ЦПК України та скаржник не порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Згідно приписів статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 17 травня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено..

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш