КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/8392/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Зінкін В.І.
379/888/18 Доповідач-Чобіток А.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів :

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 11 березня 2019 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Приватного акціонерне товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування шкоди,-

у с т а н о в и в:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 32786,27 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.10.2017 року приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 уклали договір страхування серії PVP.S (PVP.R) № 1702608 майнових інтересів власника автомобіля «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 . 08 грудня 2017 року на вул. В. Чорновола в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував відповідач та застрахований автомобіль «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 .. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 . У результаті цієї пригоди був пошкоджений застрахований автомобіль. Відповідно до експертного висновку/калькуляції № 125324 від 15 грудня 2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 65448,73 гривень. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 15 січня 2018 року співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт, відповідно до якого страхове відшкодування становить 65 448,73 гривень. Відповідно до платіжного доручення №975 від 16 січня 2018 року АТ «ПРОСТО-страхування» виплатило страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в розмірі 65 448,73 гривень. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачабула застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до Полісу № АК/5669663, ПрАТ «СК «Уніка» виплатило АТ «ПРОСТО-страхування» страхове відшкодування в розмірі 32786,27 грн..Так яквідповідач на пропозицію добровільно сплатити суму боргу не відреагував, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 11.03.2019 року позов задоволено.

Відповідач у апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким відмовити в його задоволенні.Зазначив, що позов повинен бути поданий до ПрАТ СК «УНІКА», а не до нього. Крім того, відсутні документи щодо перерахування страхового відшкодування СК «УНІКА» на користь позивача, не доведено наявність відносин між СК «УНІКА» та відповідачем, відсутній страховий поліс СК «УНІКА» щодо застрахованого автомобіля та його умови, відсутні докази неможливості стягнення заборгованості з ПрАТ «УНІКА».

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

При розгляді справи судом установлено, що 05.10.2017 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів PVP.S (PVP.R) № 1702608, на підставі якого ПрАТ «ПРОСТО-страхування» взяло на страхування майнові інтереси страхувальника повязані із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом VOLVO XC60 реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20.02.2018 року, 08 грудня 2017 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Чорновола, 28/1 в місті Києві, порушив п. 13.1, п. 2.3 б ПДР, будучи неуважним, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений застрахований автомобіль. Відповідно до експертного висновку/калькуляції № 125324 від 15.12.2017 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу VOLVO XC60 реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 65448,73 грн..

На підставі діючого законодавства України, Правил № 2063 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), умов договору страхування, проведеного розслідування, наведена подія визнана позивачем страховим випадком, про що 15.01.2018 складено відповідний страховий акт № 125324. Згідно з актомстрахове відшкодування становить 65448,73 грн..

Позивачем платіжним дорученням № 975 від 16.01.2018 здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 65448,73 грн..

На момент ДТП, цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу VOLKSWAGENBORAномерний знак НОМЕР_2 водія ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідченим Полісом серії АК/5669663.

Це підтверджується висновком про виплату страхового відшкодування СК «УНІКА» позивачу у розмірі 32 662,46 грн., роздруківкою з сайту МТСБУ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивача 32786,27 грн., суд виходив з того, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, застосувавши ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

При цьому суд зазначив у рішенні, що витрати позивача скореговані ПрАТ «СК «Уніка» на умовах Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу), а отже є не повними та не відповідають фактичному розміру страхового відшкодування, сплаченого на користь власника пошкодженого транспортного засобу VOLVO XC60 реєстраційний номерНОМЕР_3 .

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду,оскільки до нього суд прийшов з порушенням норм закону, який регулює правовідносини,що виникли між сторонами та без врахування висновків щодо застосування цих норм права Верховного Суду.

Відповідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Ст. 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як убачається з матеріалів справи на момент ДТП, цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу VOLKSWAGEN BORA номерний знак НОМЕР_2 водія ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» і за умовами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів( Поліс серії АК/5669663) встановлений ліміт за шкоду майна 100 000 грн..

За висновком «СК «Уніка» про виплату страхового відшкодування,який наданий позивачем,останньому було виплачено лише 32 662,46 грн..

Аналізуючи вказані норми права,колегія суддів вважає, що оскільки визначений в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між відповідачем та «СК «Уніка» ліміт за шкоду майну визначений 100 000 грн., а розмір страхового відшкодування не перевищує цей ліміт, відсутні підстави для стягнення у відшкодування шкоди з відповідача на користь позивача 32 786,27 грн..

При цьому колегія суддів ураховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц про те,що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника,який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі,суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності(ст..3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

ПозовПриватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1 , третя особа: Акціонерна страхова компанія «Омега»про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук