Номер провадження: 22-ц/813/1643/19
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

апелянт - Одеська міська рада

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2017 у складі судді Бузовського В.В.

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що є спадкоємцем за законом після померлого дядька ОСОБА_3 . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори, але виявилося, що документ, який підтверджує право власності дядька на квартиру АДРЕСА_1 , відсутній, що стало підставою нотаріусу відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2017 позов задоволено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Одеська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що як було з`ясовано при підготовці заяви про визнання спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відумерлою, останній з 03.12.2012 по час смерті перебував на обліку в КУ «Територіальний центр соціального обслуговування Суворовського району м. Одеси», як одинока, проживаюча самостійно людина. Позивачу не було роз`яснено право на заміну неналежного відповідача належним або залучення до участі у розгляді справи в якості співвідповідача - Одеської міськради. Розгляд судом справи про визнання права власності у порядку спадкування за законом за участю неналежного відповідача - ОСОБА_2 , без участі Одеської міськради є обов`язковою підставою для скасування рішення та відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 . Така правова позиція висловлена апеляційним судом Одеської області в постановах від 03.07.2018 по справі №1522/22658/12 та від 04.09.2018 по справі №523/9723/17. ОСОБА_1 не додано до позовної заяви постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а наявний у справі лист від 30.10.2017 №4813/02-14 державного нотаріуса четвертої Одеської державної нотаріальної контори не відповідає вимогам постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а носить лише рекомендаційний характер, і датований 30.10.2017, тобто до спливу шестимісячного строку відведеного для звернення імовірних спадкоємців до нотаріуса для прийняття спадщини. Оскільки ОСОБА_1 не надано належного доказу відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тобто не доведено наявність підстав для визнання спадкових справ в судовому порядку. В справі також відсутні матеріали спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_3 , тобто відсутні належні та допустимі докази прийняття спадщини спадкоємцями як за заповітом, так і за законом, в установлених порядку і строки. Отже звернення позивача з позовом є передчасним. При цьому, висновки суду про те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 , оскільки є племінницею померлого, спростовуються фактичними обставинами, встановленими судом та викладеними у мотивувальній частині рішення суду з посиланням на докази, на підставі яких ці обставини встановлені.

У судовому засіданні 16.07.2019 представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1. , є племінницею ОСОБА_4 , яка була дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвами про укладення шлюбу.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 42,7 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м. Дана квартира належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності р№ НОМЕР_1 від 31.01.2001, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, свідоцтва про право на спадщину рНОМЕР_2 від 30.11.2011, виданого Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою, свідоцтва про право на спадщину №4-1052, виданого 16.11.2013 Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою.

30.10.2017 листом №4813/02-14 Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, якщо немає документів підтверджуючих родинні відносини або підтвердження факту перебування померлого на утриманні, у разі відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, жодні відомості на підтвердження факту родинних відносин ОСОБА_2 із спадкодавцем відсутні, судом першої інстанції не встановлено, на підставі яких норм до участі у справі як відповідач залучена ОСОБА_2 .

Оскільки позивач намагається визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємець п`ятої черги, належним відповідачем в даній цивільній справі можуть бути або інші спадкоємці за заповітом або за законом, а за відсутності таких (неприйняття спадщини, відмові від спадщини, усунення від спадкування) - органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За таких обставин, до участі у справі підлягала залученню Одеська міська рада.

Проте, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 провизнання права власності в порядку спадкування без залучення у справу в якості відповідача Одеської міської ради, вирішивши, таким чином, питання про її права та обов`язки.

Оскільки прийняття судом судового рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні питання про визнання права власності на спадкове майно не була залучена до участі у справі Одеська міська рада, а залучення її на стадії апеляційного перегляду рішення, в якості відповідача, не передбачено цивільно-процесуальним законодавством, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 слід відмовити.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що позивач не позбавлений права на звернення до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

У відповідності до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом у задоволенні позову відмовлено, з позивача на користь Одеської міської ради підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 643,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції підставами для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржене рішення скасувати, ухваливши нове, яким відмовити у позові.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

РішенняСуворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2017 скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписаний 29.07.2019.

Головуючий:

Судді: