Справа № 454/1246/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 червня 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

В Сокальський районний суд з позовом звернулася ОСОБА_1 та просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власником вищевказаної житлової квартири на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.2019р. Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі, проте більше року там не проживає, добровільно знятися з реєстрації не бажає. З метою захисту своїх прав та посилаючись на норми чинного законодавства, позивач змушена звернутися до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач не прибула, однак її довірена особа ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибула та не повідомила суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлялася про місце та час судового розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

За таких обставин та зі згоди позивача судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно оглянутої в судовому засіданні копії договору купівлі-продажу від 19.04.2019р., посвідченого приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу Бойчук Н.І., встановлено, що ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ч.4 умов договору купівлі продажу та ст. 182 КЦ України право власності на придбану квартиру у позивач набув з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

З копії витягу №164321983 від 19.04.2019р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що реєстрація права власності здійснена відповідно до вимог чинного законодавства.

З оглянутих Актів про фактичне місце проживання від 18.09.2017р., 06.06.2018р., 03.05.2019р. складеного сусідами та головою ОСББ «Заполяр`я» вбачається, що за адресою у АДРЕСА_2 не проживає ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України позивач як власник має право володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Зазначені права вказані і в ст.150 Житлового Кодексу України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Європейський суд з прав людини вказує, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 41, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року).

Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється згідно із законом та не може розглядатись як необхідне в демократичному суспільстві… (KRYVITSKA AND KRYVITSKYY v. UKRAINE, № 30856/03, § 42, ЄСПЛ, від 02 грудня 2010 року).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійсненні ним права користування своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Як встановлено із матеріалів справи ОСОБА_2 являється членом сім`ї попередніх власників квартири (копія рішення №454/3550/19 від 21.01.2019р.), та не є членом сім`ї позивачки.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Стретч проти Сполученого Королівства ( Stretch v. the United Kingdom від 24 червня 2003 року № 44277/98) наголошує на одному з обов`язкових критеріїв правомірності втручання у право мирного володіння майном - його пропорційності, справедливій рівновазі між суспільним та приватним інтересами. Складові цього критерію не є універсальними (абсолютними), оскільки немає чіткого, виключного переліку обставин, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення цієї справедливої рівноваги.

Ураховуючи, що у даному випадку існує втручання у право власності ОСОБА_1 з метою справедливої рівноваги між суспільним та приватним інтересом у вигляді захисту права користування житловим приміщенням, яке за своїм особливим статусом не могло бути об`єктом купівлі-продажу, таке втручання може бути визнано пропорційним.

Як встановлено в ході розгляду справи, домовленості між сторонами щодо подальшої реєстрації відповідача в будинку позивача не досягалось, співвласником житла вона не являється, членом сім`ї не є, підстав, які б були визначені законом щодо збереження за відповідачем житла не встановлено, відтак, її слід визнати такою, що втратила право на користування житлом позивача.

Так у ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. За адресою зареєстрованого місця проживання з

особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р. № 1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням; визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Керуючись ст. ст. 81, 247, 263-265, 268, 272-273, 354 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського Апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб - адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина