Номер провадження: 22-ц/813/2139/19
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Сегеди О.М., 25 жовтня 2018 року в м. Одеса,

встановила:

У серпні 2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилався на те, що 07 грудня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №014/0054/74/42122, згідно умов якого АППБ «Аваль» надав, а ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 34 500,00 доларів США на строк до 07 грудня 2025 року зі сплатою 13% річних.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року, між АППБ «Аваль» та ОСОБА_1 07 грудня 2005 року був укладений договір поруки, згідно умов якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобов`язання відповідати перед позивачем як солідарний боржник по зобов`язанням ОСОБА_2 , що виникають з умов вищезазначеного кредитного договору.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі.

Оскільки відповідачі ухиляються від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь достроково заборгованість за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року у розмірі 31 504,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 827 495,40 грн., яка складається з: 24 511,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 643 821,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 183 674,24 грн. - заборгованість за відсотками; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на його користь достроково солідарно заборгованість за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року у розмірі 31 504,29 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 827 495,40 грн., яка складається з: 24 511,47 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 643 821,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 183 674,24 грн. - заборгованість за відсотками; стягнути витрати по оплаті судового збору(т. 1 а.с. 1-5).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року у загальному розмірі 31 504,29 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 827 495,40 грн., яка складається з: 24 511,47 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 643 821,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,82 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 183 674,24 грн. - заборгованість за відсотками. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» витрати по оплаті судового збору в сумі 12 412,43 грн. (т. 2 а.с. 77-81).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі не були повідомлені належним чином про слухання справ; справа розглянута з порушенням правил територіальної підсудності; суму кредиту в доларах США вона не отримувала, а грошові кошти в сумі 174 325 гривень були перераховані на гривневий рахунок ВАТ «Одеський домобудівельний комбінат» в рахунок сплати 90 % вартості квартири; не повідомлено суд про забезпечення позову заставою; договір кредиту є удаваним правочином, оскільки дії сторін були спрямовані на надання позивачем відповідачу суми кредиту в гривні (т. 2 а.с. 83-93).

Відзив на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 грудня 2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/0054/74/42122 за умовами вказаного договору Банк зобов`язувався надати ОСОБА_2 кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 34 500 доларів США зі сплатою 13% річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 07 грудня 2025 року, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені договором (т.1 а.с. 20-24 ).

На забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язання за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року, в той же день між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалася нести солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що ї боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором , нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій (а.с.28-29).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, 08 грудня 2005 року надав позичальнику кредитні кошти у сумі 34 500 доларів США, про що свідчить квитанція про видачу готівки ( т.1 а.с.31).

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 25 травня 2017 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 31 504,29 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 827 495,40 грн., яка складається з: 24 511,47 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 643 821,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,82 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 183 674,24 грн. - заборгованість за відсотками.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно із частиною першою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

У частині першій статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У пункті 7.5. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником передбачених договором зобов`язань банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом, штрафні санкції та інші витрати, у випадках невиконання позичальником принаймні будь - якої з умов цього договору або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

01.06.2017 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив позичальнику ОСОБА_2 та поручителю ОСОБА_1 вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року ( т.1 а.с.32-33).

Враховуючи, що зобов`язання за кредитним договором не виконано ні кредитором, ні поручителем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року у загальному розмірі 31 504,29 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 827 495,40 грн., яка складається з: 24 511,47 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 643 821,16 грн. - заборгованість за кредитом; 6 992,82 доларів США, що по курсу НБУ еквівалентно 183 674,24 грн. - заборгованість за відсотками.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що банк не мав право видавати кредит в іноземній валюті.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає право банку здійснювати операції з валютними цінностями.

Згідно п. 2.3 Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій (далі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001 року № 275, за наявності банківської ліцензії та за умови отримання письмового дозволу Національного банку, банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що банк, як фінансова установа може укладати кредитні договорі предметом яких є іноземна валюта, за наявності в нього о банківської ліцензії та відповідного письмового дозволу.

Довід апеляційної скарги про те, що справа була розглянута з порушенням правил територіальної підсудності, є неспроможним оскільки на період постановлення ухвали про відкриття провадження у цій справі ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Малиновського районного суду м. Одеси, а зняття його з реєстраційного обліку по зазначеній адресі в період слухання справи не спростовує правильність визначення підсудності справи судом першої інстанції на час відкриття провадження у справі.

Довід апеляційної скарги про те, що укладений між ОСОБА_2 та Акціонерним поштово-пенсійним Банком «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», кредитний договір №014/0054/74/42122 від 07 грудня 2005 року є удаваним правочином, оскільки дії сторін були спрямовані на надання позивачем відповідачу суми кредиту в гривні не кореспондується з матеріалами справи, з яких вбачається, що 08 грудня 2005 року ОСОБА_2 отримав готівкою в касі банку 34 500 доларів США, що унеможливлює застосування до виниклих між сторонами правовідносин приписів ст. 235 ЦК України ( т.1 а.с.31).

Інших доводів щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2017 року ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає

Керуючись ст. ст.367,368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 12.07.2019 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе