єдиний унікальний номер справи 546/26/18
номер провадження 2/546/92/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

представника відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №546/26/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом, у якому просить виключити відомості про нього, як про батька дитини, із актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що він не є біологічним батьком дитини.

17.01.2018 суддею ОСОБА_5 відкрито загальне позовне провадження по справі.

02.04.2018 у справі призначено судово-медичну генетичну експертизу, у зв`язку з чим провадження зупинено.

30.07.2018 після проведення судово-медичної генетичної експертизи підготовче провадження поновлено.

Підготовче провадження не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 у відставку 27.09.2018.

У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 16.10.2018.

За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 18.02.2019 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. (відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 №175/о/15-19).

05.03.2019 ухвалою судді справу прийнято до розгляду повторно з підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 15.04.2019.

15.04.2019 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.07.2019.

Ухвалою суду від 03.07.2019 задоволено клопотання позивача про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення Скадовського районного суду Херсонської області.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду повідомив, що вони з відповідачкою проживали протягом 2-3 місяців, як подружжя, у будинку його батьків, розташованому у с. Лазурне. 23.12.2016 відповідачка виїхала від нього. Вважає, що батьком дитини може бути інший чоловік, так як приблизно з 15.12.2016 не мав близьких стосунків з відповідачкою.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що батьком її дитини є позивач. Пояснила, що вони з позивачем не підтримували подружніх відносин з 23.12.2016. Вважає часом імовірного зачаття дитини першу половину грудня 2016 року, коли вони з позивачем були у шлюбі, проживали разом у будинку його батьків та мали близькі стосунки.

Представник відповідачки - адвокат Глазков С.М. у судовому засіданні підтримав твердження позивачки. Просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач дійсно є батьком дитини, яка була зачата у шлюбі, коли сторони жили разом, вели господарство, мали спільний бюджет.

Заслухавши пояснення сторін та представника відповідачки, вивчивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 28.04.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб, що підтверджується актовим записом № 3 згідно копії свідоцтва про шлюб (а.а.11).

13.12.2016 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується актовим записом 48 згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.12).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Решетилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, позивач і відповідачка зазначені батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Відповідно до висновку № 304 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичних експертиз» ДОР», вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9997% (а.с.54-56).

Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів" в судовому порядку батьківство може бути оспорено у випадках, коли у Книзі реєстрації народжень, батьками дитини записано осіб, які перебували в шлюбі між собою (статті 122,124 СК України).

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано копію ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 08.02.2018 у справі № 544/4/18 (а.с.33-36).

Вказана ухвала не є належним та допустимим доказом по справі, оскільки предметом розгляду даної справи є застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Питання батьківства щодо дитини при розгляді вказаної справи судом не розглядалось.

Окрім того, з копії зазначеної ухвали, роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, взагалі не можливо встановити учасників справи, оскільки їх прізвища приховані.

Суд не бере до уваги також фото особистої переписки сторін та результати медичного дослідження відповідачки (а.с.79-85), оскільки вони не мають доказового значення у справі.

Припущення позивача нічим об`єктивно не підтверджені, та окрім того, спростовуються висновками судово-медичної експертизи, який є належним та допустимим доказом по справі.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1-18, 76, 78, 89, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про оспорювання батьківства відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 липня 2019 року.

Суддя: І.В. Лизенко