КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/9572/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Макаренко І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів- Немировської О.В.,Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року в справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору ,-

у с т а н о в и в:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року матеріали вищевказаної позовної заяви направлено за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова з тих підстав, що місцезнаходженням відповідача є м. Львів, зазначивши при цьому, що на спірні правовідносини Закон України «Про захист прав споживачів» не поширюється.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що він є споживачем, а тому на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України може пред`являти позов за своїм місцем проживання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Установлено, що в квітні 2019 року до Шевченківького районного суду м. Києва позивач подав позовну заяву до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Львів» про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору .

Ухвалою від 22.04.2019 року суд першої інстанції, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, матеріали даної позовної заяви направив за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова з тих підстав, що місцезнаходженням відповідача, який є юридичною особою є : м. Львів, вул. Сербська, 1, що територіально знаходиться у Галицькому районі м. Львова. При цьому, проаналізувавши положення Закон України «Про захист прав споживачів», суд прийшов до висновку, що на спірні правовідносини, що виникли між сторонами дія вказаного закону не поширюється, оскільки між сторонами виник спір з приводу договірних відносин, що врегульовані нормами ЦК України.

Однак суд апеляційної інстанції з таким висновком суду погодитися не може з наступних підстав.

Стаття 28 ЦПК України регулює підсудність справ за вибором позивача.

Позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору( ч. 5 ст. 28 ЦПК України).

Як убачається з позовних вимог, то ОСОБА_1 просить розірвати Договір кредиту №36789/08/2017 від 04.07.2017 року, укладений ним з ПАТ АКБ «Львів» на підставі Закону України «Про споживче кредитування» у зв`язку з істотним порушенням договору, на його думку, відповідачем.

Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит ( п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).

Проте суд на зазначене увагу не звернув, унаслідок чого постановив незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 22 квітня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її складення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук