РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/170/19

Провадження № 2/700/164/19

29 липня 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка справу №700/170/19 провадження №2/700/164/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в особі його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , в особі його представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуску платіжної карти № НОМЕР_1 .

03.12.2014 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 було укладено додатковий договір №1 до договору №501455, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано кредит у сумі 9500 грн.

ОСОБА_3 належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі та порядку передбачених вищевказаним договором та станом на 18.01.2016 року його заборгованість становила 9791 грн 74 коп.

Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно договору добровільного страхування кредитів №055/06 від 01.08.2014 року.

У зв`язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобов`язання по договору №055/06 від 01.08.2014 року, визнав факт непогашення ОСОБА_3 грошового зобов`язання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 9791 грн 74 коп, що підтверджується страховим актом та випискою по рахунку ПрАТ «УпСК» від 15.02.2016 р.

З метою досудового врегулювання спору ОСОБА_3 було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу.

Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 15.02.2016 року, що підтверджується випискою по рахунку ПрАТ «УПСК» за 15.02.2016 року.

05.02.2019 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору за договором страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору.

В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого Первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 9791 грн 74 коп, що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання ОСОБА_3 своїх зобов`язань з повернення суми кредиту та /або сплати процентів за користування кредитом у строки та на умовах що передбачені договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карти № 501455 та додатковим договором до нього.

Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів та просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9791 грн 74 коп, витрати по оплаті судового збору в сумі 768 грн 40 коп та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судового відправлення. Заперечення проти позову до суду не надходили.

Розглянувши докази у справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до повного задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Держаний ощадний банк України», в особі філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про відкриття та обслуговування рахунку та випуск платіжної карти № 501455.

Між АТ «Ощадбанк» і позичальником було укладено Додатковий договір № 1 до Договору № 501455, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 9500,00 грн.

Позичальник належним чином не виконував умови договору щодо сплати платежів у розмірі і порядку, передбачених вказаним договором, і станом на 18.01.2016 року заборгованість позичальника за договором становила 9791 грн 74 коп.

Майнові інтереси АТ «Ощадбанк», що пов`язані з матеріальними збитками, завданими внаслідок неповернення або неповного повернення позичальниками кредитів та/або несплатою або частковою несплатою процентів по кредитах на умовах, встановлених договорами, були застраховані у Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», згідно договору добровільного страхування кредитів № 055/06 від 01.08.2014 року.

У зв`язку з вищезазначеним, АТ «Ощадбанк» звернулося до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.

ПрАТ «УПСК», виконуючи свої зобовязання по договору № 055/06 від 01.08.2014 року визнав факт неповного погашення позичальником грошового зобовязання згідно умов договору перед АТ «Ощадбанк» страховим випадком та провів виплату страхового відшкодування в розмірі 9791 грн 74 коп, що підтверджується страховим актом та випискою по рахунку за 15.02.2016 р.

05 лютого 2019 року, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем Поповим ОСОБА_4 Євгеновичем укладено Договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу виплаченого Первісним кредитором страхового відшкодування в розмірі 9791 грн 74 коп, що було сплачено на користь АТ «Ощадбанк» як відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобовязань з поверненням суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом в строки та на умовах, що передбачені Договором про відкриття та обслуговування рахунку та випуску платіжної карти № НОМЕР_1 та Додатковим договором до нього.

Згідно ст.979 ЦК України за Договором страхування одна сторона (Страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (Страхувальникові) або іншій особі, визначеній в Договорі, грошову суму (страхову виплату), а Страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору.

У відповідності з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа відшкодувала шкоду, завдану іншою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної сторони у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна норма передбачена в ст. 27 Закону України «Про страхування», за якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст.512ЦК України підстави заміни кредитора у зобов`язанні кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 слід стягнути в користь ФОП ОСОБА_1 в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 9791 гривень 74 копійки.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про

відшкодування відповідачем судових витрат та витрат на правову допомогу підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 651, 653, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 18, 76,81, 133, 137, 141, 229, 235, 265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в особі його представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/ НОМЕР_3 в ПАТ «КБ ПриватБанк», МФО 320649) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 9791 грн (дев`ять тисяч сімсот дев`яносто одну гривню) 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р/ НОМЕР_3 в ПАТ «КБ ПриватБанк», МФО 320649) 1768 (одну тисячу сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М.Яценко