ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/899/19 Справа № 205/2688/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Нижний А.В. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Сіленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне підприємство "Фенікс - 2010", про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

28 березня 2016 року ПАТ "Кредобанк" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що що між ним та ПП «Фенікс - 2010» укладено договір овердрафту №026/13-О від 30.09.2013 року, відповідно до умов якого банк встановив максимальний ліміт заборгованості по овердрафту на поточному рахунку позичальника в розмірі 200000,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 29.09.2014 року. В якості забезпечення зобов`язань позичальника за договором овердрафту, 30.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки №091/13-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, що випливають з договору овердрафту та всіх додаткових договорів до нього, які укладені чи можуть бути укладені в майбутньому. Однак відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів позивачу. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №026/13-О від 30.09.2013 року, станом на 07.12.2015 року, в розмірі 203226,23 грн. а саме: заборгованості за тілом кредиту - 191873,57 грн., заборгованості зі сплати відсотків - 776,19 грн., пеня за тілом кредиту - 10533,86 грн. та пеня за відсотками у розмірі 42,61 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за договором №026/13-О від 30.09.2013 року у сумі 203226,23 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 191873,57 грн., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 776,19 грн., пені за тілом кредиту у розмірі 10533,86 грн. та пені за відсотками у розмірі 42,61 грн.; стягнуто з відповідача на користь ПАТ «Кредобанк» судовий збір у розмірі 3048,39 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки ПАТ «Кредобанк», письмовою розпискою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а також розміщенням відповідного оголошення про слухання справи на веб сайті судової влади, у зв`язку з неотриманням поштової кореспонденції третьою особою ПП "Фенікс - 2010" за відомою суду адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 144, 148).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 30 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк) та Приватним підприємством "Фенікс-2010" (позичальник) було укладено договір про надання овердрафту №026/13-О, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (а.с. 5-8).

Відповідно до п. 2.1 договору №026/13-О від 30.09.2013 року, максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) встановлено у розмірі 200000,00 грн.

Пунктом 2.2 зазначеного вище кредитного договору встановлено, що річна процентна ставка встановлюється в залежності від строку безперервного дебетового сальдо по поточному рахунку позичальника (строку використання овердрафту), а саме: 18,5% - за строк використання від 1 до 3 днів (включно); 22,0% - за строк використання від 4 до 7 днів (включно); 23,5 % - за строк використання від 8 до 15 днів (включно); 24,0% - за строк використання від 16 до 30 днів (включно); 24,5 % - за строк використання від 31 до 45 днів (включно); 25,0% - за строк використання від 46 до 60 днів (включно); 25,5% -за строк використання від 61 дня.

У пункті 2.2.1 договору №026/13-О від 30.09.2013 року визначено, що у разі невиконання вимог, передбачених у п. 2.5.1 цього договору, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на рівні 2 п.п. (два процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було не дотримано цієї умови. В подальшому при виконанні вищезазначеної вимоги, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється на попередньому рівні, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було виконано дану умову. Така зміна розміру процентів додаткового погодження сторонами не потребує.

Датою остаточного повернення овердрафту встановлено 29 вересня 2014 (п. 2.4 договору №026/13-О від 30.09.2013 року).

У пункті 2.9 договору №026/13-О від 30.09.2013 року погоджено, що датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку).

Відповідно до пункту 3.2 договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2 цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту: до терміну вказаному в п. 2.4 цього договору; до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісії та інших належних до сплати за цим договором платежів.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Позивач виконав свої зобов`язання згідно договору про надання овердрафту у повному обсязі, а саме надав відповідачу овердрафтове кредитування у межах встановленого ліміту, що підтверджується меморіальним ордером №31569267 від 01.10.2014 на суму 191873,57 грн. (а.с. 10).

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище договором овердрафту 30 вересня 2013 року між позивачем (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки №091/13-П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати за виконання позичальником ПП "Фенікс-2010" зобов`язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за договором №026/13-О від 30.09.2013 року та всіх додаткових договорів до нього, які укладені чи можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 9).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор письмово повідомляє поручителя про це із зазначенням суми заборгованості боржника.

Згідно з п. 2.2 договору поруки поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за Договором про надання овердрафту №026/13-О від 30.09.2013 року.

У пункті 4.7 договору поруки №091/13-П від 30.09.2013 року сторонами погоджено, що цей договір припиняється за спливом трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за договором №026/13-О від 30.09.2013 року про надання овердрафту.

Крім того, за положеннями п. 4.9 договору поруки №091/13-П від 30.09.2013 року, сторони домовились, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором, прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за цим договором.

ПП «Фенікс - 2010» свої зобов`язання належним чином не виконало, допустило прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за Договором овердрафту №026/13-О від 30.09.2013 року, яка станом на 07.12.2015 року становить 203226,23 грн. та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 191873,57 грн., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 776,19 грн., пені за тілом кредиту у розмірі 10533,86 грн. та пені за відсотками у розмірі 42,61 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості (а.с.11, 12).

ПАТ "Кредобанк" (в особі ТДВ "Інтер-Ріск Україна згідно договору доручення від 06.04.2012 року) направило відповідачу повідомлення-вимогу від 18.02.2015 року №о026/13-О про наявність заборгованості в загальному розмірі 192649,76 грн., в якій вимагало погасити заборгованість протягом 10 календарних днів з дати отримання цього повідомлення (а.с. 17, 18-19).

Також встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року у справі №904/7376/15 за позовом ПАТ "Кредобанк" до ПП "Фенікс-2010" про стягнення заборгованості, позов задоволено, стягнуто з ПП "Фенікс-2010" на користь ПАТ "Кредобанк", за договором №026/13-О від 30.09.2013 року, 191873,57 грн. - заборгованості за кредитом, 776,19 - заборгованість за простроченим відсоткам, 139,04 грн. - пені та 3855,78 грн. витрат по сплаті судового збору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення між позивачем та ОСОБА_1 30 вересня 2013 року договору поруки №091/13-П на забезпечення виконання позичальником ПП "Фенікс-2010" зобов`язань за договором №026/13-О від 30.09.2013 року; встановивши наявність заборгованості за вказаним договором про надання овердрафту, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача, як поручителя, заборгованості за договором №026/13-О від 30.09.2013 року у сумі 203226,23 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 191873,57 грн., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 776,19 грн., пені за тілом кредиту у розмірі 10533,86 грн. та пені за відсотками у розмірі 42,61 грн.

Розмір зазначеної вище заборгованості підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, які є арифметично правильними, відповідають умовам договору та не спростовані відповідачем (а.с. 11, 12). Згідно розрахунків, пред"явлена до стягнення заборгованість за тілом кредиту та процентами сформувалась у межах строку дії основного зобов"язання, а пеня - за період з 07 червня по 06 грудня 2015 року.

Колегія також приймає до уваги, що відповідачем не спростовані доводи позивача щодо наявності заборгова6ності у вказаному вище розмірі та про невиконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року у справі №904/7376/15 за позовом ПАТ "Кредобанк" до ПП "Фенікс-2010" про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо непідписання відповідачем зазначеного вище договору поруки від 30 вересня 2013 року №091/13-П є безпідставними та недоведеними. Зокрема, відповідачем не надано доказів спростування того, що підпис в договорі поруки від імені ОСОБА_1 здійснено іншою особою; відповідних клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання суду апеляційної інстанції (а.с. 11).

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки.

Посилання апелянта на те, що місцевим судом не було встановлено наявності укладених між позивачем та основним боржником ПП "Фенікс-2010" додаткових угод до кредитного договору, не є підставою для скасування оскаржуваного заочного рішення, адже доводи апелянта про існування додаткових угод до основного договору мають характер припущення, будь-яких доказів на підтвердження такої позиції апелянтом суду не представлено. Крім того, колегія приймає до уваги, що позивач не визнає факту укладення додаткових угод до вказаного вище основного договору; в рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року у справі №904/7376/15 за позовом ПАТ "Кредобанк" до ПП "Фенікс-2010" про стягнення заборгованості, яким позов задоволено, стягнуто з ПП "Фенікс-2010" на користь ПАТ "Кредобанк" заборгованість за договором №026/13-О від 30.09.2013 року, - наявність додаткових угод до основного договору не встановлено.

Колегія наголошує, що у п. 4.7 вказаного вище договору поруки №091/13-П від 30.09.2013 року сторонами погоджено строк дії поруки, який припиняється за спливом трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за договором №026/13-О від 30.09.2013 року про надання овердрафту.

Враховуючи, що строк виконання основного зобов"язання встановлено до 29.09.2014 року; встановивши, що з даним позовом до суду банк звернувся 28.03.2016 року, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на відповідному конверті (а.с. 25), тобто у межах трирічного строку (п. 4.7 договору поруки №091/13-П від 30.09.2013 року) з часу укладення основного зобов"язання, - колегія дійшла висновку, що строк пред"явлення позову до поручителя, як і строк позовної давності, банком не порушено, порука не припинена.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не отримував повідомлення-вимогу ПАТ "Кредобанк" (в особі ТДВ "Інтер-Ріск Україна згідно договору доручення від 06.04.2012 року) від 18.02.2015 року №о026/13-О, оскільки на повідомленні про вручення поштового відправлення міститься не його (відповідача) підпис (а.с. 17 зворот), - не спростовують правильність висновку суду про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи факт звернення банку до суду з позовом, що розглядається.

Отже, підстав для визнання поруки відповідача припиненою ні місцевим, ні апеляційним судами не встановлено; інше відповідачем не доведено.

Колегія також звертає увагу, що, згідно змісту апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_1 посилається на можливу наявність додаткових угод до основного договору, що могло призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя та припинення поруки. Однак, такі доводи апелянта ОСОБА_1 суперечать його ж твердженням про неукладення ним із ПАТ "Кредобанк" зазначеного вище договору поруки. Наведені суперечності свідчать про намагання відповідача уникнути цивільно-правової відповідальності за вказаними вище договірними правовідносинами.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного заочного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді