Справа № 583/2510/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Ярошенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

13.06.2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 20.05.2016 року між нею та відповідачкою ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Полулях В.В. 20.05.2016 року та зареєстрованим в реєстрі за №381. Позивачка вказує, що вона є власником квартири, але позбавлена можливості реалізувати свої права власника, вільно користуватися та розпоряджатися належним їй майном, оскільки відповідачка до цього часу зареєстрована у квартирі за вказаною адресою, хоча фактично в цій не проживає. Тому звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить визнати ОСОБА_2 , 1937 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , а копію рішення направити в Центр надання адміністративних послуг в м. Охтирка і Охтирському районі для зняття з реєстрації

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.06.2019 року відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та призначено справу до розгляду на 23.07.2019 року. Крім цього, відповідачці визначено строк до 15.07.2019 року для подання відзиву на позовну заяву або зустрічного позову.

Копія ухвали про відкриття провадження від 24.06.2019 року з копією позову та доданих матеріалів не була отримана відповідачкою, однак про дату, час і місце розгляду справи вона повідомлена через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку з цим суд вважає, що про розгляд даної цивільної справи відповідачка повідомлена у відповідності до положень ст. 128 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, відзив на позов не подала, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи в спрощеному (письмовому) позовному провадженні без виклику сторін.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 .

Зазначений квартира належить позивачці на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.05.2016 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано в реєстрі за №381 та посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Полулях В.В. При цьому в п.1.5 зазначеного договору ОСОБА_2 зобов`язалася знятися з реєстраційного обліку місця проживання до 20 липня 2016 року (а.с.6-7).

Згідно акту перевірки проживання в квартирі АДРЕСА_1 від 19.04.2019 року встановлено, що в квартирі зареєстровані власниця квартири ОСОБА_1 та колишня власниця ОСОБА_2 . Але фактично ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає з червня 2016 року (а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної статті Основного закону України, є непорушним.

Зазначені положення кореспондуються з вимогами статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 вказаного кодексу визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що власниця квартири за адресою: АДРЕСА_1 позивачка ОСОБА_1 має певні перешкоди у здійсненні нею права користування належною їй власністю, її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідачки ОСОБА_2 за даною адресою тягне додаткові витрати з боку позивачки по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання квартири. При цьому відповідачка не має права власності на вищевказану квартиру, не є членом родини позивачки або іншого власника квартири, в квартирі не проживає, відзив на позов не подавала.

Висновок суду.

За наведених обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стосовно вимоги позивачки про направлення копії рішення в Центр адміністративних послуг в м. Охтирка і Охтирському районі для зняття з реєстрації суд вважає наступне.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, з яким позивачка може звернутися після набрання рішенням законної сили. Порядок звернення судового рішення до виконання регламентовано ст. 431 ЦПК України. Тому в цій частині вимога не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-289, 431 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 , відмовивши в іншій частині позовних вимог за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Охтирського міськрайонного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 23 липня 2019 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О.Ярошенко