ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5508/19 Справа № 195/1560/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Кондус Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Деркач Н.М.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича про визнання договору оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21 липня 2014 року недійсним, повернення земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича

на рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича про визнання договору оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21.07.2014 року недійсним, повернення земельної ділянки та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що йому, на підставі рішення Томаківської райдержадміністрації Ради народних депутатів № 86-р від 18.02.2003 р., на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,390 га (пай № НОМЕР_1 ), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1506).

01.11.2008 року між Селянським (фермерським ) господарством Симона Павла Петровича, в особі голови господарства ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, був укладений Договір оренди землі строком на 5 років з дати його реєстрації.

16.07.2009 року Договір оренди землі від 01.11.2008 року зареєстрований у Томаківському відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 16.07.2009 року вчинено запис за №25.

Через кілька днів після закінчення строку дії Договору оренди землі від 01.11.2008 року (16.07.2014 року), точної дати він не пам`ятає, до його будинку під`їхала ОСОБА_3 , яка являється дружиною голови «Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича » - ОСОБА_2 , та засновником юридичної особи, та власне і веде діяльність Селянського (фермерського) господарства, підвезла йому та його дружині - ОСОБА_5 , для підпису нові договори оренди землі з Селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича.

Новий договір оренди землі у кількості трьох екземплярів ним було підписано. При цьому повний текст вказаного договору оренди землі він не мав змоги прочитати, оскільки ОСОБА_3 йому його не дала, сказавши, що текст нового договору оренди землі, тотожний тексту раніше укладеному між сторонами у справі договору оренди землі від 01.11.2008 року. Оглядово він побачив, що за своїм змістом новий Договір оренди землі, що було укладено між ними вже був заповнений, в кінці договору оренди землі вже стояли підпис ОСОБА_2 , печатка Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича , даний договір мав ту ж форму, що і Договір оренди землі, який був укладений 01.11.2008 р.

Позивач зазначав, що форма Договору оренди землі, який був підписаний ним у 2014 році містив розмір орендної плати, який складався як з грошової, так і з натуральної та відробіткової форми, на що позивач з дружиною звернули особливу увагу, так як для них це має суттєвє значення. При цьому, розділ Договору оренди землі «Орендна плата» Відповідачем був не заповнений, на запитання позивача ОСОБА_3 пояснила , що даний розділ вона заповнить пізніше. До теперішнього часу позивач не отримав від відповідача свого примірника договору, який представник СФГ обіцяв надати після реєстрації нового договору оренди землі від 2014 року. У позивача в наявності тільки копія договору, і до суду він звернувся після того, як отримав копію договору, та побачив що умови сплати орендної плати вказані зовсім інші.

Позивач зазначав, що за 2014 та 2015 рік він та його дружина отримали орендну плату в натуральній та відробітковій формі, отримали зерно, цукор, соняшник, та претензій до відповідача не мали, так як утримують велике підсобне господарство, і їм важлива саме натуральна форма оплати, після того як вони дізналися , що в зареєстрованому договорі вказана грошова форма орендної плати, у них з відповідачем виник конфлікт і він перестав отримувати орендну плату за земельну ділянку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (час складання 14.12.2015 року), 14.08.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Полозок Олексієм Вадимовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15232632 від 19.08.2014 року, проведено державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 21.07.2014 року, орендар: Селянське (фермерське) господарство Симона Павла Петровича, орендодавець (власник): ОСОБА_1 , строк дії: 14.08.2024 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Згідно вказаного договору в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_3 ) загальною площею 6,39 га сільськогосподарських угідь, у тому числі ріллі - 6,39 га; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; цільове призначення земельної ділянки: ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право посвідчено державним актом серії НОМЕР_4

Договір укладено строком на 10 (десять) років.

Розмір орендної плати складає: грошова форма оплати: 4 478,55 (чотири тисячі сімдесят вісім) гривень 55 копійок (з яких утримується 671,78 грн. - податок з доходів фізичних осіб). Позивач зазначав, що вивчивши копію Договору оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21.07.2014 року, він одразу побачив, що всі аркуші Договору, окрім першого та останнього аркушу, на якому містився його підпис, були замінені.

Форма Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 21.07.2014 року, являється повністю в надрукованому вигляді, при цьому, той екземпляр Договору оренди землі, що ним було підписано в 2014 році, мав прочерки для заповнення кульковою ручкою, та власне, коли він його підписував, вже був заповнений кульковою ручкою.

Крім того, Договір оренди земельної ділянки, що ним було підписано в 2014 році, за своїм змістом та формою складання був аналогічним до Договору оренди землі від 01.11.2008 року, який він укладав з Селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича . Це він чітко пам`ятає, та може сказати з впевненістю, оскільки той його вигляд його повністю влаштував та містив всі ті істотні умови договору, у т.ч. - форму орендної плати: в грошовому вигляді, натуральному вигляді та відробітковому вигляді, що для нього являлося суттєвим.

Більш того, Договір оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 21.07.2014 року має ряд невідповідностей та взагалі не відповідає типовій формі договору оренди землі, що встановлена Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004 року «Про затвердження Типового договору землі», яка існувала на момент виникнення спірних правовідносин.

Тобто позивач зазначає, що він 21.07.2014 року не укладав з відповідачем Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 у тому вигляді, який він є зараз. Всі сторінки у ньому, окрім останньої сторінки, де міститься його підпис, відповідачем були замінені шляхом обману, без відома, та його на те волі та згоди.

Таким чином, відповідач самоправно, без його відома, перед направленням Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 21.07.2014 року для проведення державної реєстрації, замінив з першого по п`ятий включно аркуші оспорюваного Договору, допустив його фальсифікацію, порушивши при цьому встановлену законом процедуру його зміни, чим було порушено його права як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею.

23.08.2016 року та 13.09.2016 року ним на адресу відповідача було направлено дві заяви про розірвання Договору оренди землі НОМЕР_1 від 21.07.2014 року за згодою сторін.

Листом від 16.09.2016 року голова Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича, ОСОБА_2 повідомив його про відсутність підстав, передбачених Договором та законами України, для розірвання Договору оренди землі НОМЕР_1 від 21.07.2014 року.

Позивач зазначає, що його права як власника земельної ділянки щодо вільного розпорядження нею порушено, тим самим завдано йому моральної шкоди.

Відповідач зобов`язує його доводити свою правоту у суді, збирати доказову інформацію, звернутися до фахівців в галузі права за юридичною допомогою, що потребує додаткових зусиль та несення додаткових витрат на надання йому правової допомоги.

Вказана моральна шкода полягає у тих негативних емоціях та переживаннях, а саме: приниженні його честі та гідності, престижу та ділової репутації, страху за себе та членів своєї сім`ї в зв`язку з непередбачуваним зниженням достатку.

Таке тривале порушення відповідачем його прав, викликало відчуття незахищеності від протиправних посягань, погіршились стосунки в сім`ї та взаємовідносини з оточуючими людьми, він повинен доводити своє право в суді, що не тільки не надає йому гідності, а й принижує його, що призвело до розладу сімейних відносин та відносин з родичами та близькими. Він став дратівливим, його мучить безсоння, з`явилися болі в серці. Все це і спричинило і продовжує спричиняти йому моральну (немайнову) шкоду. Позивач вважає, що сума в 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. моральної компенсації, є мінімальною для відшкодування спричиненої йому моральної шкоди і відновлення його психологічного стану, з урахуванням понесених ним моральних страждань, і саме таку суму необхідно стягнути з відповідача на його користь.. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути з відповідача витрати за надання йому правової допомоги в розмірі 12450 грн, а також витрати на проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 17 662,40 грн. (том 1 а.с.2-15,18-30,213-215).

Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,390 га (пай № НОМЕР_1), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_3 , право власності на яку посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , зареєстрованим в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1506, укладений 21.07.2014 року між Селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича та ОСОБА_1 .

Зобов`язано Селянське (фермерське) господарство Симона Павла Петровича передати за актом прийому-передачі ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,390 га (пай № НОМЕР_1 ), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_3 , право власності на яку посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , зареєстрованим в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1506, у стані, не гіршому, порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича (адреса реєстрації юридичної особи: Дніпропетровська область Томаківський район, село Кисличувата, вулиця Кисличуватська, 54, ідентифікаційний код юридичної особи: 19310677) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича (адреса реєстрації юридичної особи: Дніпропетровська область Томаківський район, село Кисличувата, вулиця Кисличуватська, 54, ідентифікаційний код юридичної особи: 19310677) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за надання йому правової допомоги в розмірі 12 450 (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича (адреса реєстрації юридичної особи: Дніпропетровська область Томаківський район, село Кисличувата, вулиця Кисличуватська, 54, ідентифікаційний код юридичної особи: 19310677) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 17 662 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору (том 2 а.с.72-81).

В апеляційній скарзі СФГ Симона П.П. посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити (том 2 а.с.91-98).

Справа розглядалась судами неодноразово.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року апеляційну скаргу СФГ Симона П.П . задоволено частково.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано та постановлено нове.

Позовні вимоги про стягнення з СФГ Симона П.П. на користь ОСОБА_1 моральної шкоди - залишені без задоволення.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року змінено.

Зменшено стягнуті з СФГ Симона П.П. на користь ОСОБА_1 витрати за надання йому правової допомоги з 12 450 грн. до 2000 грн.

Зменшено стягнуті з СФГ Симона П.П. користь ОСОБА_1 витрати за проведення судової технічної експертизи документів з 17 662 грн. 40 коп. до 4 952 грн.

В іншій частині рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року залишено без змін (том 2 а.с.168-178).

Постановою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року касаційну скаргу СФГ Симона П . П . задоволено частково. Постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до СФГ Симона П . П . про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, повернення земельної ділянки скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (том 2 а.с.236-241).

Відповідно до ч. 1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, та враховуючи вказівки, які містяться в постанові касаційної інстанції, колегія суддів, переглянувши рішення в частині позовних вимог ОСОБА_1 до СФГ Симона П . П. про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, повернення земельної ділянки, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду в цій частині скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Томаківської райдержадміністрації Ради народних депутатів № 86-р від 18.02.2003 р., на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,390 га (пай № НОМЕР_1 ), яка розташована на території Чумаківської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , зареєстрованого в Книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 1506).

01.11.2008 року між Селянським (фермерським) господарством Симона Павла Петровича, в особі голови господарства ОСОБА_2 , з однієї сторони, та ОСОБА_1 , з іншої сторони, був укладений Договір оренди землі строком на 5 років з дати його реєстрації.

16.07.2009 року Договір оренди землі від 01.11.2008 року зареєстрований у Томаківському відділі Дніпропетровської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 16.07.2009 року вчинено запис за №25.

21.07.2014 року сторони уклали новий договір, і як зазначає позивач, він підписав лише останню сторінку, так як умови договору вказані на першій сторінці договору, а саме виплата орендної плати в натуральній та відробітковій формах його влаштовували.

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (час складання 14.12.2015 року), 14.08.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області Полозок Олексієм Вадимовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15232632 від 19.08.2014 року, проведено державну реєстрацію Договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 21.07.2014 року, орендар: Селянське (фермерське) господарство Симона Павла Петровича, орендодавець (власник): ОСОБА_1 , строк дії: 14.08.2024 року з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду).

Позивач отримав орендну плату за 2014 та 2015 рік у вигляді натуроплати (зерно та ін.), та частково відробітковій формі, що не спростовувалось представником відповідача.

Потім він відмовився отримувати орендну плату, так як відповідач вказав йому на те, що в укладеному між ними Договорі вказана лише грошова форма орендної плати.

До суду надано два примірники оригіналу Договору оренди, один з них зберігається в архіві Томаківської райдержадміністрації, другий наданий представником відповідача.

Стосовно цих примірників було проведено судово - технічну експертизу (експерт брав до уваги один з примірників на якому зроблено відповідні позначки), відповідно до висновку експерта №150-17 від 16 червня 2017 року, «Надрукований текст, розташований на першому та шостому аркуші та надрукований текст, розташований на другому, третьму, четвертому, та п`ятому аркуші оригіналу договору оренди земельної ділянки НОМЕР_1 від 21.07.2014, укладеного між Селянським(фермерським) господарством Симона Павла Петровича та ОСОБА_1 , виконані на однотипних друкувальних пристроях з електрографічним способом друку(багатофункціональному пристрої, принтері, тощо), в яких використовувався різний модуль (картридж, фото барабан, вал заряду, ракель тощо) друкувального пристрою».

Врахувавши зазначене, суд дійшов висновку, що це є підставою вважати, що відповідачем було подано на реєстрацію вже змінений Договір оренди землі, з іншими умовами орендної плати.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з висновком експерта № 150-17 від 16 червня 2017 року складеного за результатами проведеної судово-технічної експертизи документів по матеріалам цивільної справи, сторінки оспорюваного договору оренди земельної ділянки роздруковані на різних друкованих засобах, що є підставою вважати, що відповідачем було подано на державну реєстрацію вже замінений договір оренди землі з іншими умовами орендної плати.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині яка переглядається, не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з огляду на таке.

Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Звертаючись з позовною заявою ОСОБА_1 посилався на те, що в договорі оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21.07.2017 року всі аркуші договору, окрім останнього аркушу там де був його підпис були замінені.

Окрім того, позивач зазначав, що замінюючи аркуші договору, без його згоди було замінено форму оплати орендної плати з грошової, натуральної та відробіткової, які були передбачені в попередньому договорі оренди від 01.11.2008 року, лише на грошову, у зв`язку з чим вважає, що це не відповідає його волі та порушує його права.

З матеріалів справи вбачається, що Договір оренди землі від 01 листопада 2008 року та Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21 липня 2014 року містить однакову форму орендної плати, а саме грошову, натуральну та відробіткову (том 1 а.с.36-38,110-112).

При цьому договори не містять інформації про конкретний вид, розмір та об`єм натуральної та відробіткової форми, оскільки в кожному випадку орендар та орендодавець визначають форму орендної плати за бажанням орендодавця. Зазначена форма може бути змішаною та складатись з грошової та натуральної форми, у разі якщо орендодавець бажає отримати частину орендної плати грошима, а іншу частину в натуральній формі.

Згідно п. 9 Договору оренди землі від 01 листопада 2008 року орендна плата складає 1045 грн., що складає 1,5 % нормативно грошової оцінки земельної ділянки (том 1 а.с.36-38).

Згідно п.4.1,4.2 Договору оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21 липня 2014 року орендна плата вноситься із розрахунку 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та складає 4478,55 грн.(том 1 а.с. 110-112).

Визнаючи договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21 липня 2014 року недійсним, суд першої інстанції взяв за основу висновок експерта № 150-17 від 16 червня 2017 року складеного за результатами проведеної судово-технічної експертизи документів про те, що сторінки оспорюваного договору оренди земельної ділянки роздруковані на різних друкованих засобах та вважав, що зазначене є достатньою підставою вважати, що відповідачем було подано на державну реєстрацію вже змінений договір оренди землі, з іншими умовами, що є припущення, оскільки судом не встановлено, які саме умови без згоди позивача були змінені.

Дослідивши Договір оренди землі від 01.11.2008 року та Договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 від 21 липня 2014 року, колегія дійшла висновку про те, що обидва договори за своїми умовами є фактично ідентичними. У оскаржуваному договорі № НОМЕР_1 від 21 липня 2014 року дотримані всі істотні умови, які передбачені Законом України "Про оренду землі", а саме: орендна плата, яка в частині натуральної та відробіткової форми відмінностей не має, строк, термін дії, детальний опис земельної ділянки.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою - другою статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Врахувавши зазначене та проаналізувавши норми права, наведені вище, колегія суддів вважає, суд 1 інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки, з підстав зазначених позивачем у позові, з урахуванням доказів наявних у матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до статті 15 ЦК України та статті 4 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, однак позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження позовних вимог.

Виходячи з наведеного, рішення суду 1 інстанції в частині визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та повернення земельної ділянки підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича - задовольнити частково.

Рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2018 року в частині визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, повернення земельної ділянки недійсним - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства Симона Павла Петровича про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, повернення земельної ділянки недійсним - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: