Дата документу 23.07.2019
ЄУ № 420/1043/19
Провадження №2-о/420/255/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.

за участю секретаря Стєніної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа - Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй атестату НОМЕР_6 виданого 17.07.1978 року міським середнім професійно-технічним училищем №37 м. Красний Луч Луганської області на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою) та трудової книжки серія НОМЕР_1 виданої 14.08.1978 року на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою).

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що у зв`язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до районного відділу пенсійного фонду для оформлення пенсії, але їй було відмовлено з посиланням на те, що атестат про середню професійно-технічну освіту НОМЕР_6 від 17.07.1978 року, виданий « ОСОБА_1 » (російською мовою), проте, дівоче прізвище заявника на російській мові вірно «ОСОБА_1», а також при внесенні відомостей про працівника до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.08.1978 рокуросійською мовою була допущена помилка в написанні по батькові заявника та замість вірного « ОСОБА_1 » зазначено « ОСОБА_1

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на пенсію.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 23 липня 2019 року.

Заявник до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів.

Вивчивши письмові докази, матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 21.02.2000 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, дані про заявника російською мовою зазначені як « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Краснощоківською селищною радою Івановського району Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Після укладення шлюбу « ОСОБА_1 » (російською мовою) змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 16.09.1978 року Вахрушівською міськрадою Ворошиловградської області.

Атестат НОМЕР_6 про закінчення професійно-технічного училища №37 м. Красний Луч Ворошиловградської області виданий « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Трудова книжка серії НОМЕР_1 заповнена 14.08.1978 року на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою). Згідно записів, що містяться на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки прізвище «ОСОБА_1» змінено на « ОСОБА_1 » (російською мовою) згідно свідоцтва про укладення шлюбу.

Згідно відомостей про роботу, що містяться у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 14.08.1978 року,ОСОБА_1 з 01.09.1976 року по 15.07.1978 року навчалась в ПТУ №37, що підтверджено атестатом НОМЕР_6.

Заявник не може реалізувати своє право на призначення пенсії за інвалідністю, через помилку у написанні російською мовою дівочого прізвища заявника в атестаті НОМЕР_6 про закінчення професійно-технічного училища №37 м. Красний Луч Ворошиловградської області, а також через описку в написанні по батькові заявника в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 14.08.1978 року.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Надані документи переконують суд в тому, що саме заявнику належить атестат НОМЕР_6 про закінчення професійно-технічного училища №37 м. Красний Луч Ворошиловградської області та трудова книжка серії НОМЕР_1 від 14.08.1978 року та дають підстави для задоволення заяви, у зв`язку тим, що від встановлення факту залежить реалізація заявником права на отримання пенсії, а встановити цей факт у позасудовому порядку є неможливим.

Вивчивши матеріали справи, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вона законна, обґрунтована, доказово підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 293-294, 263-264, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 14.08.1978 року на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Встановити факт належності ОСОБА_1 атестату НОМЕР_6, виданого міським середнім професійно-технічним училищем №37 м. Красний Луч Ворошиловградської області від 17.07.1978 на ім`я « ОСОБА_1 » (російською мовою).

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 21.02.2000 року Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Луганській області, , адреса: вул. Центральна, 20, смт Марківка, Луганська область.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Новопсковського районного суду

Луганської області А.В. Чалий