441/89/19 2/441/312/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2019 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.

представника позивача адвоката Мартин В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, про визнання права власності на житловий будинок як на майно колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області, покликаючись на те, що після смерті батька - ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Проте нотаріусом листом від 10.01.2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вищевказаний житловий будинок є майном «колгоспного двору», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита. Оскільки позивач не втратив частку в колгоспному дворі, виникла потреба у визнанні права власності за ним.

В суді представник позивача - адвокат Мартин В.І. позов підтримала, вказала, що спірний житловий будинок вважався колгоспним двором, головою якого до дня смерті був ОСОБА_2 . На даний час позивач ОСОБА_1 є єдиним членом колгоспного двору, не втратив частку у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об"єктом спадкових прав, тому змушений звертатись до суду із позовом про визнання за ним права власності на вказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача - Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду лист про розгляд справи у його відсутності, підтвердив той факт, що позивач є єдиним живим членом колгоспного двору, проти задоволення позову не заперечив (а.с. 38).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, заяву представника відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р.№ 20«Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із пояснень представника позивача в суді, копій технічного паспорту, будинкової книги, погосподарських книг с. Угри Городоцького району Львівської області за 1980-1995 рр., довідки Самбірського МБТІ № 2501 від 19.12.2018 р., довідки Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 2590 від 12.12.2018 р., видно, що житловий будинок по АДРЕСА_1 1946 року побудови, відноситься до статусу «колгоспний двір», головою якого на підставі Свідоцтва про право власності була ОСОБА_3 , членами колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року згідно погосподарської книги були: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , за будинком закріплені земельні ділянки, загальною площею 0,31 га, в тому числі, для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,07 га (а.с. 16-21, 23-26).

ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 померли ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 р., ІНФОРМАЦІЯ_5 р., ІНФОРМАЦІЯ_6 р. відповідно, що вбачається із копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_6, НОМЕР_4 , спадкові справи після смерті останніх не заведені (а.с. 7-9, 12-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 р. (в редакції, що діяла до 1991 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.ст.120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963року.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то спадщина в майні двору не відкривалася, а батько позивача - ОСОБА_2 на тих же підставах продовжував володіти і користуватись цим майном.

Після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , єдиним членом колгоспного двору за вказаною адресою залишився ОСОБА_1 - позивач по справі.

Після смерті батька - ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Проте, нотаріусом 10.01.2019 року з покликанням на ст. 563 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11).

Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оскільки, житловий будинок по АДРЕСА_1 має статус «колгоспного двору», позивач є єдиним членом колгоспного двору, не втратив частку в майні цього двору, інший спосіб реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, а тому, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючим та зареєстрованим по АДРЕСА_1 , право власності на житловий будинку з господарськими та надвірними спорудами АДРЕСА_1 як на майно колгоспного двору.

Стягнути з Угрівської сільської ради Городоцького району Львівської області в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 , 930 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.07.2019 р.

Головуючий суддя Перетятько О.В.