Справа № 496/2232/18
Провадження № 2/496/42/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Дигуляр А.С.,

представник позивача Осадча Н.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Бобіна Н.О.,

представник відповідача Кравцова Н.М.,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , про визнання заповіту нікчемним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав за адреесою: АДРЕСА_1 . З листа нотаріуса № 1620/02-14 від 27.04.2018 №119 про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, позивач дізналась про те, що 06.08.2004 року батьком позивачки було складено заповіт на ім`я її брата ОСОБА_2 відповідача по справі. Однак, отримавши копію заповіту та проконсультувавшись із юристом, було виявлено наявні недоліки при складанні заповіту.

Так, заповіт, який повинен бути прочитаний заповідачем уголос та підписаний ним особисто, надруковано за допомоги комп`ютерної техніки, а не написаний власноруч, крім того замість прописного прізвища, імені та по батькові в заповіті зазначається лише розпис невстановленої особи. Враховуючи вищевикладене, виникла необхідність у зверненні до суду з позовом про визнання даного заповіту нікчемним.

У своєму відзиві на позов відповідач просить відмовити позивачу ОСОБА_1 та обґрунтовує це тим, що під час складання заповіту батько відповідача був у здоровому розумінні, заповіт підписав особисто в присутності секретаря Мирненської сільської ради, яка встановила дієздатність особи ОСОБА_4 , заповіт завірений підписом секретаря та печаткою Мирненської сільської ради, посвідчений о 12.00 годині 06.08.2004 року та зареєстрований в реєстрі за № 119, також було сплачено державне мито у розмірі 0,85 грн., тобто було додержано всі вимоги законодавства.

Позивач та його представник у судовому засіданні на позові наполягали.

Відповідач та його представники у судовому засіданні, проти позовних вимог заперечували, усі наведенні у відзиві на позов доводи підтримували та вважають, що заповіт було складено з додержанням вимог закону.

Третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, викликався до суду належним чином.

Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1 від 21.03.2018 року актовий запис № 1166 (а.с. 8).

ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 , якої прізвище змінено відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу Серії НОМЕР_2 від 03.10.1981 року, актовий запис 11 а.с. 11) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 від 09.04.1963 року, актовий запис № 29 (а.с.11).

Після смерті батька звернулась до державного нотаріуса з метою видачі їй свідоцтва на спадщину. Однак, з відповіді № 1620/02-114 від 27.04.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та повідомлено, що 18.04.2018 року була відкрита спадкова справа № 168/2018 року відносно до майна ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що Мирненською сільською радою Одеської області 06.08.2004 року, за реєстровим № 119, від його імені посвідчено заповіт, згідно з яким : «Все майно з чого воно б не складалось та де б воно не знаходилось і на що за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_2 » (а.с. 10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється сином померлого ОСОБА_4 , що підтверджено свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 від 11.11.1969 року, актовий запис № 41 (а.с.55).

18.10.2018 року ухвалою суду було задоволено клопотання позивача про витребування з Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області спадкової справи відносно до майна померлого ОСОБА_4 (а.с.37-38).

З матеріалів спадкової справи № 168/2018 року, вбачається, що 18.04.2018 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області звернувся ОСОБА_2 , син померлого спадкодавця, який зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , який залишив на його ім`я заповіт (а.с. 53).

Даний заповіт виконкомом Мирненської сільської ради не змінювався і не відмінявся (а.с. 54).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 51445868 вбачається, що 06.08.2004 року було посвідчено заповіт за № 119 оригінал, якого зберігається в архіві Мирнеської сільської ради Одеської області (а.с. 51).

Згідно довідки Мирненської сільської ради Одеської області від 24.04.2018 року, гр. ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований та проживав по день смерті за адресо: АДРЕСА_1 (а.с. 58).

Зі слів позивачки батько проживав разом із її братом ОСОБА_2 , по мірі можливості вона його навідувала, стосунки з батьком були хороші.

Допитана у судовому засіданні секретар Мирненської сільської ради ОСОБА_8 (Гуменна) повідомила про те, що заповіт було складено у двох примірниках, при його складанні сумнівів щодо дієздатності спадкодавця не було, прочитаний та підписаний особисто спадкодавцем, завірений печаткою Мирненської сільської ради та посвідчений її підписом, тобто складений так як того вимагає закон, форму якого вона отримала в сільській раді. При складанні заповіту були присутні лише вона та померлий ОСОБА_4 , друкувався зі слів спадкодавця. Що стосується формулювання заповіту, то спадкодавець мав на увазі його будинок, однак з формулюванням у заповіті був згоден.

Свідок ОСОБА_9 свідчив, що його дід самостійно вирішив скласти заповіт тому і звернувся до сілької ради.

Свідкам ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 відомо, що заповіт складався на ім`я ОСОБА_2 у 2004 році, про це їм відомо зі слів спадкодавця, який на той період був при розумі та мав добрі стосунки з батьком.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, право на заповіт здійснюється особисто, вчинення заповіту через представника не допускається (ст.1234 ЦК України).

Згідно з нормами ст. 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. 1251-1252 ЦК України.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі, у резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину, або про відмову в ньому.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 17 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із ч. 1ст. 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1ст. 1257 ЦК України нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, таким чином тягар доведеності позовних вимог покладається законодавцем на позивача.

В даному випадку з боку позивача не було надано жодного доказу у підтвердження позовних вимог стосовно порушення форми та посвідчення заповіту. Відсутні докази того, що заповіт підписано іншою особою ніж спадкодавцем, про яку не зазначено у заповіті, у зв`язку із чим посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії повинна було зазначено відомості про іншу особу яка підписала заповіт замість заповідача у відповідності до вимог ч.4 ст. 207 ЦК.

З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту вбачається, що заповіт прочитаний заповідачем в голос та підписаний ним особисто, Зворотного стороною позивача не доведено.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пояснень секретаря Мирненської сільської ради Одеської області, яка безпосередньо склала та посвідчила заповіт, який був складений зі слів спадкодавця, в його присутності і повністю відповідає волевиявленню останнього, який було прочитано особисто ним вголос та власноруч зроблено напис про це, що засвідчує його підпис.

Щодо пояснень свідків то суд не може їх брати до уваги, адже вони самі по собі несуть лише інформативний характер про стосунки спадкодавця зі своїм сином, при складанні заповіту їх особисто не було, але в цілому підтверджують наявність волевиявлення спадкодавця на його укладання.

Враховуючи, що заповіт складено у відповідності вимог закону та те, що порушення його складення позивачем не доведено, суд вбачає відмовити у задоволенні позову про визнання заповіту нікчемним.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 77, 79, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, ч. 16, 207, 215, 1233,1247, 1251, 1252, 1257 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_7 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_8 , ІПН НОМЕР_9 ), про визнання нікчемним заповіту укладеного ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , на ім`я ОСОБА_2 , та посвідчений 06 серпня 2004 року секретарем виконавчого комітету Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, реєстровий № 119 відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 25 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Буран В.М.