Справа № 589/2469/18
Провадження № 2/589/358/19
18 червня 2019 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком та з 2015 року в спірній квартирі не проживає, реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, вона змушена сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючих зареєстрованих осіб, не може отримати державну житлову субсидію, а тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала.
Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, заперечень не надав.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 18 червня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , яка хоча набута під час шлюбу, проте на підставі договору міни від 07.10.1997р., за умовами якого дану квартиру було поміняно на квартиру, яка належала позивачу до одруження та відповідно до ст. 24 КпШС України мала статус роздільного майна /а.с. 5/.
Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою 01.06.2018р. ТОВ «ТД Дизайн», у квартирі АДРЕСА_1 , крім позивача, зареєстровані також: доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зять ОСОБА_5 , онука ОСОБА_6 та колишній чоловік - ОСОБА_2 /а.с.6/.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 (донька сторін) та ОСОБА_7 , кожна окремо, пояснили, що більше року відповідач у квартирі, що належить позивачу, не проживає та його речі в спірному житлі відсутні. При цьому, ОСОБА_3 показала, що її батько початково виїхав з квартири ще в 2012 році, щоб доглядати своїх батьків, але в подальшому взагалі забрав речі і не повернувся. Жодних перешкод для його проживання не має. Наведені покази свідків узгоджуються із наявним у справі актом про відсутність відповідача за місцем реєстрації з 01.10.2015р. /а.с. 8/.
01.03.2016р. шлюб між сторонами розірваний /а.с.7/
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
У пункті 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Аналогічну норму містять також ст.ст. 383, 405 ЦК України.
З встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини між сторонами врегульовані наведеними вимогами Закону та частиною 2 статті 405 ЦК України, відповідно до положень якої, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для його встановлення.
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 , будучи чоловіком позивача, не проживав за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 понад рік, при цьому перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, чи інших поважних причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням не встановлено, а в подальшому він взагалі втратив статус члена сім`ї власника житла, з наявністю якого існувало відповідне сервітутне право, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірним житлом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, ч. 2 ст. 405, 406 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 / судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області А.Р.Курбанова