Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 591/5336/16-ц

провадження № 61-30389св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - управління поліції охорони в Сумській області,

треті особи: начальник управління поліції охорони в Сумській області Канаков Олександр Володимирович , заступник начальника управління поліції охорони в Сумській області Кримов Євген Леонідович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми у складі судді Клименко А. Я., від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області у складі колегії суддів: Хвостика С. Г., Левченко Т. А., Криворотенка В. І., від 12 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління поліції охорони в Сумській області (далі - управління поліції охорони) про стягнення заборгованості по заробітний платі.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що вона перебувала в трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді фахівця. Вказує, що їй не в повній мірі виплачувалася заробітна плата у 2016 році. Наказами керівника управління поліції охорони її було позбавлено премії за червень місяць 2016 року у розмірі 50%, за липень 2016 року у розмірі 100%, про існування яких вона дізналась із письмової відповіді на свій запит. Вказує, що відповідно до умов колективного договору, премія повинна бути не менше 10%. Накази видано без погодження з профспілковою організацією, що діє в установі та головою якої є позивач.

Остаточно визначившись із позовними вимогами, просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 52 878,08 грн., компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати у розмірі 489,59 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт невиплати їй заробітної плати або виплати її не в повному обсязі. Не знайшов свого підтвердження факт затримки виплати заробітної плати.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив докази та надав їм правову оцінку. Позивачем усупереч вимогам статті 60 ЦПК України 2004 року не надано належних та допустимих доказів, які б спростували надані стороною відповідача відомості щодо порядку нарахування, виплати заробітної плати ОСОБА_1 за спірний період та вказували б на порушення відповідачем її прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не в повній мірі дослідили подані докази, унаслідок чого дійшли помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. Крім того, позивач вказує, що її не ознайомили з наказами про зменшення премії як голову профспілки, і апеляційний суд, постановляючи ухвалу, не звернув уваги на розбіжності відпрацьованого часу у жовтні 2016 року та проведеної оплати.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту чотири пункту один розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У період з 28 листопада 1995 року по 08 листопада 2016 року ОСОБА_1 перебувала з відповідачем у трудових відносинах.

ОСОБА_1 є головою первинної профспілкової організації «Солідарність», яка є організаційною ланкою Сумської обласної профспілкової організації «Солідарність».

Наказом управління поліції охорони від 31 жовтня 2016 року № 391 ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, тобто за прогули без поважних причин.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 15 травня 2017 року у цивільній справі №591/6531/16-ц за позовом ОСОБА_1 до управління поліції охорони про поновлення на роботі в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Згідно з підпунктом з) пункту 3.1.5 колективного договору, укладеного між адміністрацією управління поліції охорони та профспілковими організаціями Державної служби охорони Сумської області на 2016-2018 роки, затвердженого 16 березня 2016 року на конференції трудового колективу протоколом № 3 ( далі - колективного договору), документом, який підтверджує роботу працівника і згідно з яким проводиться нарахування та виплата заробітної плати і грошового забезпечення, є місячний табель, який складається на підставі графіків роботи.

Пунктом 3.1. колективного договору передбачено, що оплата праці є винагородою за фактично виконану працівниками роботу і здійснюється відповідно до Закону України «Про оплату праці», КЗпП України, Указів Президента України, нормативних актів КМУ та інших чинних нормативно-правових актів з питань оплати і нормування праці, а також наказів МВС України, Національної поліції України та Департаменту поліції охорони, Галузевої угоди і цього договору за такими формами і системами: відрядна, відрядно-преміальна, погодинна, погодинно-преміальна, грошове забезпечення (для атестованого складу).

Згідно з положеннями підпунктів г), з) пункту 3.1.5 колективного договору сторони домовились, що заробітну плату працівникам вільного найму виплачувати щомісячно, два рази на місяць, з чотирнадцятого числа по двадцять друге число за попередній місяць та до двадцять п`ятого числа за поточний місяць. Розмір виплати заробітної плати за першу половину місяця (аванс) повинен складати не менше розміру оплати за фактично відпрацьований час із розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника і не менше 50 відсотків від тарифної ставки (посадового окладу).

Документом, який підтверджує роботу працівника і згідно з яким проводиться нарахування та виплата заробітної плати і грошового забезпечення, є місячний табель, який складається на підставі графіків роботи (несення служби).

Пунктами 1.1, 1.3 положення про преміювання працівників управління поліції охорони, яке є додатком до Колективного договору ( далі -положення про преміювання), передбачено, що щомісячне преміювання осіб рядового і начальницького складу поліції охорони області, керівних працівників, спеціалістів, службовців та інших працівників, які не мають спеціальних звань рядового і начальницького складу, здійснюється відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби у межах створюваного фонду преміювання у розмірі не менше 10 відсотків середньомісячного грошового забезпечення.

Установлення, зменшення розміру премії або позбавлення її в повному обсязі здійснюється відповідно до цього положення на підставі встановленого зразку списків, які подаються до ВКЗ управління поліції охорони керівниками підрозділів до 10 числа кожного місяця стосовно атестованого складу та до 01 числа стосовно працівників вільного складу.

Пунктами 3.2, 3.4, 3.5, 3.7, 3.8, 3.9, 3.10, 3.11 положення про преміювання визначено, що преміювання працівників вільного найму здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи в розмірі від 10 до 100 відсотків середньомісячної заробітної плати в межах затвердженого кошторису управління поліції охорони.

За результатами роботи за місяць розмір премії визначається за такими показниками:

виконання заходів, передбачених планами роботи управління поліції охорони та конкретного підрозділу;

ступінь виконавської дисципліни (виконання внутрішніх нормативно-правових актів управління поліції охорони, МВС України, Національної поліції України, Департаменту поліції охорони та чинного законодавства);

своєчасність та якість підготовки довідкових, аналітичних та інших матеріалів (звітів, договорів, літерних справ, погашення дебіторської заборгованості, збереження спеціальних засобів, техніки та інше);

стан забезпечення охорони об`єктів охорони, безпеки громадян і громадського порядку в зонах діяльності, виявлення, запобігання, припинення і розкриття злочинів.

Розмір премії визначається за показниками, зазначеними в підпункті 3.4 та залежно від особистого вкладу працівників даної категорії у загальні результати роботи і виплачується одночасно з виплатою заробітної плати за відповідний місяць.

Загальне зменшення розміру премії одній особі за невиконання показників, передбачених підпунктом 3.4 положення про преміювання не може перевищувати 50 відсотків розміру нарахованої премії за відповідний місяць.

Для установлення, зменшення чи позбавлення у повному обсязі розміру премій працівникам керівники підрозділів до 01 числа наступного за звітним місяця подають до відділу кадрового забезпечення встановленого зразка списки цих осіб із зазначенням своїх пропозицій. Дані списки затверджуються заступником начальника управління поліції охорони згідно з розподілом функціональних обов`язків.

Встановлення розміру премії конкретним працівникам, внесеним в ці списки, та позбавлення їх премії в повному обсязі здійснюється рішенням кадрової комісії.

Зменшення чи позбавлення премії в повному обсязі в кожному випадку оголошується в наказі по управлінню поліції охорони і доводиться до відома працівників.

Начальник управління поліції охорони має право змінювати розмір встановленої рішенням кадрової комісії премії у разі несвоєчасного виконання та/або неналежної організації виконання показників, передбачених підпунктом 3.4 положення про преміювання.

Наказ про преміювання готує відділ кадрового забезпечення управління поліції охорони на підставі рішення кадрової комісії за поданими списками. Наказ погоджується із заступником начальника управління поліції охорони та профспілковими організаціями Сумської області і подається на підпис начальнику управління поліції охорони не пізніше 2 числа місяця, що настає за місяцем, за який встановлюється премія.

Із табелів обліку цивільних працівників управління поліції охорони за період з січня по листопад 2016 року встановлено:

у січні 2016 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному 10 календарних днів;

у лютому 2016 року - у щорічній відпустці 20 календарних днів;

у березні 2016 року - відпрацьовано 1 робочий день, лікарняний - 17 днів, щорічна відпустка - 4 дні;

у квітні 2016 року - відпрацьовано 10 робочих днів, лікарняний - 11 днів;

у травні 2016 року - відпрацьовано 19 робочих днів;

у червні 2016 року - відпрацьовано 11 робочих днів;

у липні 2016 року - відпрацьовано 5 робочих днів, один з яких 7 годин;

у серпні 2016 року - відпрацьовано 4 робочі дні;

у вересні 2016 року - відпрацьовано 1 робочий день, протягом двох днів виконувала профспілкові обов`язки по 4 години в день;

у жовтні 2016 року - лікарняний 13 календарних днів, відпрацьовано 7 годин на протязі 2 робочих днів;

у листопаді 2016 року - лікарняний на протязі 4 календарних днів.

За період з 04 січня 2016 року по 08 листопада 2016 року актами про відсутність на робочому місці фахівця управління поліції охорони, зафіксовано час відсутності на робочому місці ОСОБА_1 .

Наказом начальника управління поліції охорони від 01 липня 2016 року № 219 за систематичне порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , фахівця управління поліції охорони, позбавлено премії у розмірі 50% за червень 2016 року.

Наказом Управління поліції охорони від 29 липня 2016 року № 254 за систематичне порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , фахівця управління поліції охорони, позбавлено премії у розмірі 100 % за липень 2016 року .

ОСОБА_1 за період з січня по листопад 2016 року управлінням поліції охорони нараховано:

у січні 2016 року - допомога в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за 10 календарних днів у розмірі 675,44 грн;

у лютому 2016 року -збережена заробітна плата за час знаходження її у щорічній відпустці та матеріальна допомога на оздоровлення у розмірі 2 740,04 грн;

у березні 2016 року -допомога в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за 20 календарних днів, а також посадовий оклад за 1 відпрацьований день, надбавка за вислугу років, премія та індексація у загальній сумі 1 315,81 грн; у квітні 2016 року -допомога в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за 11 календарних днів, посадовий оклад за 10 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, премія та індексація у загальному розмірі 2 095,30 грн;

у травні 2016 року -посадовий оклад за 19 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, премія та індексація у загальному розмірі 2 244,19 грн;

у червні 2016 року -посадовий оклад за 11 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, премія та індексація у розмірі 1 376,62 грн;

у липні 2016 року -посадовий оклад за 5 відпрацьованих днів, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 569,31 грн;

у серпні 2016 року -посадовий оклад за 4 відпрацьованих дні, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 467,13 грн;

у вересні 2016 року - посадовий оклад за 15 відпрацьованих годин, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 173,73 грн;

у жовтні 2016 року -посадовий оклад за 7 відпрацьованих годин, надбавка за вислугу років, індексація у розмірі 89,75 грн;

у листопаді 2016 року -допомога в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю за 17 календарних днів, у тому числі за 13 календарних днів у жовтні, компенсація за невикористану відпустку у загальному розмірі 1 632,43 грн.

Усі суми заробітної плати визначені після утримання податків та зборів .

На спеціальний картковий рахунок співробітника управління поліції охорони ОСОБА_1 , відкритий у АТ «Ощадбанк», за період із січня по листопад 2016 року, перераховувались нараховані кошти, в установлені колективним договором строки ( тобто двічі на місяць).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Виходячи з вимог статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Структура заробітної плати визначена у статті 2 вказаного Закону до якої зокрема входять інші заохочувальні та компенсаційних виплат. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судами першої та апеляційної інтенції встановлено, що нарахування ОСОБА_1 заробітної плати проведено відповідно до відпрацьованого нею часу, вимог чинного законодавства у строки визначені колективним договором та у повному обсязі. Знайшов своє підтвердження факт порушення позивачем трудової дисципліни у червні - липні 2016 року, тому обґрунтовано спростовано твердження позивача про незаконне зменшення премії з мінімально визначеного колективним договором розміру 10% до 5% у червні 2016 року і про позбавлення премії у липні 2016 року, оскільки таке право роботодавця передбачено пунктами 3.7, 3.8, 3.10 положення про преміювання та проведено у відповідності до вимог пунктів 3.8,3.9 положення про преміювання.

Верховний Суд погоджується з висновками судів стосовно того, що на зменшення розміру нарахування премії або відмову в її нарахуванні не потрібна попередня згода профспілкового органу, оскільки це не захід дисциплінарного впливу в розумінні положення статей 139, 140 КЗпП України. Також є обґрунтованими висновки попередніх судів, що зміна розміру заробітної плати через зменшення розміру або не нарахування премії не є зміною умов оплати праці у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці».

Таким чином, вирішуючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке містять висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів та відповідає вимогам статей 212, 213-215, 303, 315 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , що у жовтні місяці 2016 року до оплати підлягала сума заробітної плати за 15 відпрацьованих годин, спростовуються табелем робочого часу за жовтень 2016 року (а.с. 47).

Твердження позивача, що вона не була ознайомлена з наказами № 219 від 01 липня 2016 року про зменшення розміру премії та № 254 від 29 липня 2016 року про позбавлення премії, унаслідок чого вона їх не оскаржила, спростовується поясненнями позивача, викладеними у позовній заяві.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: І. А. Воробйова Б.І.Гулько Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець