У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 Справа №607/3767/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу №607/3767/19, виданого 04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що вона ( ОСОБА_6 / ОСОБА_2 ) не була присутня при розгляді заяви ОСОБА_4 про стягнення із неї аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому була позбавлена можливості надати суду докази щодо її матеріального становища. Також вказала, що на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка хворіє та яку вона матеріально забезпечує. Крім цього, на даний час між нею та стягувачем ОСОБА_4 існує спір з приводу стягнення аліментів на утримання дитини. Вважає, що казані обставини могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом при винесенні судового наказу про стягнення із неї аліментів, тому просить переглянути судовий наказ за нововиявленими обставинами та скасувати його.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2019 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та призначено її до розгляду у судовому засідання з викликом учасників справи.

У судове засідання заявник ОСОБА_7 не з`явилася, однак її представник адвокат Петровець Л.Р. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки.

07 червня 2019 року від стягувача ОСОБА_4 надійшла до суду заява, згідно якої ОСОБА_4 просив задовільнити прохання ОСОБА_8 , скасувати судовий наказ виданий 04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини:

14 лютого 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись із вказаним судовим наказом, боржник ОСОБА_7 подала до суду заяву про його перегляд за ново виявленими обставинами та скасування.

Як убачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 30 січня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 30 січня 2019 року ОСОБА_2 вступила у зареєстрований шлюб із ОСОБА_9 , змінивши прізвище із ОСОБА_10 на ОСОБА_6 .

Згідно до вимог ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результати розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.4 та п.5 ч.1 ст.161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статі 161 цього Кодексу. (ч.1 ст.170 Цивільного процесуального кодексу України).

За змістом положень ч.7 та ч.8 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У відповідності до роз`яснень Пленуму ВССУ у постанові від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За змістом положень частин 4,5 ст.423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судому процесі розгляду справи; докази, які неоцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Зазначені заявником підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, зокрема, її відсутність під час розгляду заяви ОСОБА_4 про стягнення аліментів, неможливість надати суду письмові пояснення та докази на підтвердження її майнового становища та стану здоров`я, перебування у декретній відпустці та здійснення нею матеріального утримання іншої дитини, а також наявність між нею та стягувачем ОСОБА_4 спору з приводу стягнення аліментів не можуть вважатись нововиявленими обставинами у розумінні п. 1 ч. 2 ст.423 ЦПК України, оскільки за вимогами ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Крім цього, положеннями п.7 ч.1 ст.168 ЦПК України встановлено, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Суд також звертає увагу, що відповідно до частини 7статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відтак, боржник ОСОБА_7 не позбавлена можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених нею в заяві підстав.

Разом із цим, суд не приймає до уваги заяву стягувача ОСОБА_4 про визнання заявлених вимог, згідно якої він просить скасувати судовий наказ за нововиявленими обставинами, як таку, що суперечить вимогам закону, оскільки визначені законом підстави для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами та його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19 лютого 2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], N 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду судового наказу, виданого 04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

На підставі викладеного та керуючись статтями 161, 170, 263, 423, 429 Цивільного процесуального кодексу країни, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини відмовити.

Судовий наказ №607/3767/19, виданого 04 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за заявою ОСОБА_4 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 лютого 2019 року та до досягнення дитиною повноліття залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали суду 18 липня 2019 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка