Справа № 308/1294/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Фазикош Г.В.

за участі секретаря - Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2019 року щодо забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» до ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Резванова Інна Дмитрівна, приватний нотаріус Ужгородського районного нотаріального округу Хваста Мар`яна Михайлівна, про повернення нерухомого майна із незаконного володіння

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2019 року, якою вжито заходи забезпечення вказаного позову: - накладено арешт та заборону на відчуження на майновий комплекс, що складається з пункту миття автомобілів під літ. А, загальною площею 374,8 м.кв.; адміністративний будинок літ. ББ' площею 243,8 м. кв.; навіс літ. В площею 339,0 м. кв.; огорожа позначена № 1-5; споруда (майданчик) І; споруда (збірник водотоків) II, споруда (збірник водотоків) III; що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - накладено арешт та заборону на відчуження на земельну ділянку площею 0,5000,00 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, кадастровий № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - заборонено вчиняти будь-які дії з перебудови, демонтажу чи знесення будівель та споруд спірного комплексу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у зв`язку з чим просить ухвалу судді місцевого суду скасувати, та у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач може вчинити дії з майном, як ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» ухвалу місцевого суду просить залишити без змін.

Доповнення до апеляційної скарги, подані представником апелянта - адвокатом Ламбрух О.С. - колегією суддів до уваги взяті бути не можуть. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2019 року була подана 29 лютого 2019 року. Доповнення до апеляційної скарги подані лише 19 липня 2019 року.

Також колегія суддів відхилила повторне клопотання представника апелянта - адвоката Ламбрух О.С. - про відкладення розгляду справи в зв`язку з його участю в судовому засіданні Восьмого апеляційного адміністративного суду, призначеному на 14.30 год. 25.07.2019. Так, попереднє судове засідання в цій справі відкладалось також за клопотанням Ламбрух О.С. та було призначено на 09.00 год. 25.07.2019, проте останній, як представник, надав перевагу явці в судове засідання Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Неодноразове подання клопотань про відкладення розгляду справи апеляційним судом колегія вважає недобросовісною поведінкою представника апелянта. Позиція ОСОБА_1 апеляційному суду відома, оскільки викладена у його апеляційній скарзі, а неявка представника в судове засідання не є поважною причиною неявки в судове засідання самого апелянта, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності апелянта та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представників позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» (далі - «СІКО»), в особі генерального директора Брунцвик Л.В., звернулося до суду Закарпатської області з позовом, в якому просило постановити рішення про витребування з незаконного володіння у ОСОБА_1 та відновлення права власності ТОВ «Експедиційно-транспортна компанія «СІКО» на: - майновий комплекс, що складається з пункту миття автомобілів під літ. А, загальною площею 374,8 м. кв.; адміністративний будинок літ. ББ' площею 243,8 м. кв.; навіс літ. В площею 339,0 м. кв.; огорожа позначена № 1-5; споруда (майданчик) І; споруда (збірник водотоків) II, споруда (збірник водотоків) III; що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .; - земельну ділянку площею 0,5000,00 га, кадастровий № НОМЕР_1 , цільове призначення - для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначав, що 28 січня 2019 року «СІКО» випадково стало відомо, що 10 грудня 2018 року в результаті відчуження нерухомого майна, що було предметом іпотеки (іпотекодавець - ОСОБА_2 ), на підставі договорів про задоволення вимог іпотекодержателя ОСОБА_1 (іпотекодержатель) набув право власності на спірне майно. Вважаючи, що іпотекодавець - ОСОБА_2 - незаконно набула право власності на вказане нерухоме майно, попередній власник майнового комплексу та земельної ділянки - «СІКО» - звернулось з позовом про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 цього майна і відновлення права власності «СІКО» на це майно.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову «СІКО» зазначало, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення його позову, оскільки ОСОБА_1 може відчужити майно до ухвалення рішення у справі. При цьому можливість відчуження (або перебудови) майна є достатньо обґрунтованим припущенням того, що воно може вибути із власності ОСОБА_1 або може бути знищено (перебудовано) на момент виконання рішення.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 (відповідач у даній справі), на підставі договору про задоволенні вимог іпотекодержателя від 10.12.2018, набув права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування автостоянки та автомийки вантажного транспорту площею 0,5 га., кадастровий № НОМЕР_1 , та комплексу споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

З наведеного слідує, що між сторонами дійсно виник спір щодо права власності на майно - майновий комплекс та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, та вірно вжив заходів забезпечення позову.

При цьому колегія суддів зазначає, що заходи забезпечення позову, вжиті судом, не перешкоджають власнику спірного майна використовувати таке майно за призначенням, та отримувати прибутки.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2019 року.

Головуюча:

Судді: