Ухвала

Іменем України

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 545/854/19

провадження № 61-13173ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянувши касаційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у складі Лобова О. А, у цивільній справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2019 року позовну заяву Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.

У касаційній скарзі, поданій 05 липня 2019 року, Полтавський обласний центр зайнятості, в особі Полтавської міськрайонної філії, просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2019 року і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено право заявника на доступ до суду, оскільки суд неправильно відхилив клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в якому було зазначено, що кошторисом видатків позивача на 2019 рік не передбачено коштів на сплату судового збору.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2019 року апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості, в особі Полтавської міськрайонної філії, залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом подачі документів, що підтверджують сплату судового збору.

Полтавський обласний центр зайнятості у своїй заяві, яка надійшла до апеляційного суду 13 червня 2019 року, посилався на те, що згідно кошторису видатків коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України, який фінансує центр зайнятості, на 2019 рік не передбачено коштів на сплату судового збору, а тому він не має можливості сплатити судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 14 червня 2019 року доводи Полтавського обласного центру зайнятості щодо звільнення від сплати судового збору відхилено та продовжено строк для виконання ухвали від 31 травня

2019 року щодо сплати судового збору.

25 червня 2019 року Полтавський обласний центр зайнятості повторно просив звільнити його від сплати судового збору з тих же підстав.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику, у зв`язку із тим, що недоліки апеляційної скарги не усунуто, судовий збір не сплачено.

Враховуючи те, що Полтавський обласний центр зайнятості зазначав єдину підставу для звільнення від сплати судового збору - відсутність видатків для сплати судового збору, повторне клопотання з цього приводу було визнано необґрунтованим.

Оскільки Полтавський обласний центр зайнятості не виконав вимоги ухвал суду від 31 травня 2019 року та 14 червня 2019 року, не сплатив судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог статей 185, 357 ЦПК України визнав неподаною та повернув апеляційну скаргу.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Заявник в порушення пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не додав до апеляційної скарги документів про сплату судового збору та у визначений судом строк не усунув вказаних недоліків, а тому апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.

При цьому апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що сама по собі відсутність у кошторисі позивача окремої статті видатків на сплату судового збору, не є підставою, передбаченою статтею 8 Закону України «Про судовий збір», для звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення та не спростовують висновків суду.

Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості, в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості, на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення виплачених коштів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта