Провадження № 6/205/153/19
УХВАЛА

24 червня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі без повідомлення сторін та інших заінтересованих осібподання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із поданням про тимчасове обмеження боржника у права виїзду за межі України, заінтересовані особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Матеріали подання у провадження судді були передані канцелярією суду 21 червня 2019 року.

У поданні приватний виконавець посилається на те, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 55313410 з примусового виконання виконавчого листа № 205/10167/13-ц, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 28 квітня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 60 324 гривень 44 коп. Боржником ОСОБА_1 рішення суду не виконується, на виклики приватного виконавця боржник не з`являється. Приватним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою проживання ОСОБА_1 та встановлено, що двері ніхто не відчинив. Боржник неодноразово перетинав державний кордон України. Оскільки боржник ухиляється від виконання рішення, вимоги виконавчого документа не виконує, не вживає заходів щодо виконання рішення, просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Розглянувши матеріали поданого подання, дослідивши та оцінивши додані до нього докази, суд прийшов до висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. перебуває виконавче провадження № 55313410 (а.с. 7), відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 28 квітня 2014 року (а.с. 5) на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2014 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. № 55313410 від 05 грудня 2017 року було відкрито виконавче провадження про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу відповідно до розписки від 25 лютого 2013 року у розмірі 32 531 гривні 51 коп. та відсотків у розмірі 1 746 гривень 94 коп., та суми боргу відповідно до розписки від 07 березня 2013 року у розмірі 24 200 гривень та відсотків у розмірі 1 248 гривень 72 коп., а також 597 гривень 27 коп. судового збору, а всього 60 324 гривні 44 коп. (а.с. 7).

Викликами приватного виконавця від 19 січня 2018 року (а.с. 12-13), 16 лютого 2018 року (а.с. 15), 14 листопада 2018 року (а.с. 17), 06 червня 2019 року (а.с. 19) боржника ОСОБА_1 було зобов`язано явкою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А.

Актами приватного виконавця від 04 квітня 2018 року (а.с. 22), 15 травня 2018 року (а.с. 23), 11 грудня 2018 року (а.с. 24), 29 травня 2019 року (а.с. 25) встановлено, що житлове приміщення, у якому зареєстровано місце проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , зачинено; двері на вимогу приватного виконавця ніхто не відчинив; встановити, чи перебуває боржник за даною адресою, не виявилося можливим.

ОСОБА_1 , згідно з відомостями, які було надано Держприкордонслужбою України 25 квітня 2018 року, здійснював перетин державного кордону України у період з 11 травня 2014 року по 25 листопада 2015 року (а.с. 11).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 2, 8 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну» невиконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України.

Вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що приватний виконавець не надав доказів на підтвердження факту, що ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання рішення суду має намір виїхати за межі України. Окрім того, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А., як на підставу подання посилається на те, що боржникові надсилалися постанови про відкриття виконавчого провадження та він був зобов`язаний явкою до виконавчої служби. Проте, у матеріалах подання відсутнє підтвердження отримання боржником копій викликів з вимогою явки до виконавця. Також, приватним виконавцем не надано доказів, що ним вжито заходів щодо виявлення грошових коштів боржника, на які можливо звернути стягнення.

Крім того, приватним виконавцем не надано суду доказів, що ним вчинялися усі можливі розшукові дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» з метою встановлення місця перебування чи проживання або ж примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт може тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов`язаний вживати заборону на виїзд боржника.

При цьому, сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», безумовною підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов`язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним судом України у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Між тим, матеріали подання не містять будь-яких доказів намірів боржника виїхати за межі України на постійне місце проживання з метою ухилення від виконання рішення суду і ґрунтуються лише на припущеннях.

При цьому суд враховує, що саме приватний виконавець, як ініціатор вирішення питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві на виїзд, зобов`язаний зазначити у поданні передбачені законом підстави для такого обмеження і надати відповідні докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

За таких обставин, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки розмір заборгованості ОСОБА_1 не є значним, а застосування такого заходу як обмеження у праві виїзду за межі України не є співмірним з сумою боргу, заявником не доведено доцільності застосування до боржника заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України та державним виконавцем не надано доказів, що ним вжито усіх можливих заходів щодо виклику або примусового приводу боржника.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана Олексія Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: