Провадження № 4-с/522/250/19
У Х В А Л А

15 липня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Нікітіна С.Й., дослідивши матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 (боржник) на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Л.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 року ОСОБА_1 , як боржник, звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 56541801 від 06.06.2019 року.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Зокрема, в п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України та п.17 вказаної постанови Пленуму, передбачено зазначення в заяві усіх учасників справи, яких стосується спір, однак скарга ОСОБА_1 не містить посилання на особу стягувача в рамках виконавчого провадження, по якому оскаржується постанова державного виконавця.

Крім того, в порушення вимог ч.6 ст.175 ЦПК України, та ч.1, 5 ст.177 ЦПК України, до скарги не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості інших учасників справ; не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається заявник, зокрема, на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суддя робить висновок, що дану скаргу належить залишити без руху та надати строк для усунення недоліків в ній, шляхом зазначення всіх учасників справи, надання копії скарги, та надання відповідних доказів.

Керуючись ст. ст. 175, 176, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (боржник) на постанову старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Л.Ю. залишити без руху.

Надати скаржнику строк на усунення недоліків в скарзі, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.Й. Нікітіна