Єдиний унікальний номер судової справи: 487/3659/19
Провадження № 22-ц/812/1108/19 Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

25 червня 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: представника позивачів - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - АТ «Укрсоцбанк» - Степаненко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Сухаревич З.М. в приміщенні того ж суду, за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до державного реєстратора комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області Ільяш Олександри Олегівни, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання рішення протиправним та скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно,

встановила:

14 травня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду до Державного реєстратора Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області Ільяш О.О., Акціонерного товариства (далі - АТ) «Укрсоцбанк» з вищезазначеним позовом, який обґрунтовували наступним.

З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором від 23 січня 2008 року № 640/30-К30, між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та АТ «Укрсоцбанк» укладено іпотечний договір від 29 січня 2008 року, за яким позивачі передали в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

В травні 2019 вони дізналися, що 28 березня 2019 року державним реєстратором Комунального підприємства «Миколаївський обласний центр реєстрації» Кумарівської сільської ради Миколаївської області Ільяш О.О. була прийнята заява АТ «Укрсоцбанк» про державну реєстрацію права власності на вищевказане домоволодіння та здійснена реєстрація права власності.

Посилаючись на те, що вимог від іпотекодержателя про прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором їм не надходило, та вважаючи, що вказані дії державного реєстратора не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року №868, позивачі просили визнати дії протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за на ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 .

Водночас позивачами подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 та заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в іпотеку, передачі в оренду та вчиняти будь-які інші дії направлені на відчуження вказаного майна, до вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.

-2-

16 травня 2019 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 ) та заборони АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в іпотеку, передачі в оренду та вчиняти будь-які інші дії направлені на відчуження цього майна, до вирішення спору по суті.

Заяву обґрунтовувала тим, що на теперішній час існує загроза того, що відповідач здійснить відчуження безпідставно отриманого у власність майна, що у подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 та заборонено АТ «Укрсоцбанк» вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в іпотеку, передачі в оренду та вчиняти будь-які інші дії направлені на відчуження цього майна.

В апеляційній скарзі АТ «Укрсоцбанк», посилаючись на законність процедури державної реєстрації, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та його прав власника, просило ухвалу районного суду скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивачів ОСОБА_1 посилалась на безпідставність та необґрунтованість її доводів, наявність реального спору між сторонами та відповідність обраного заявницею заходу положенням ст. 150 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 02 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зазначеним положенням закону та роз`ясненням ухвала суду відповідає в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявила вимоги про визнання дій державного реєстратора протиправними та скасування рішення від 28 березня 2019 рокупро державну реєстрацію прав та їх обтяжень за АТ «Укрсоцбанк» на ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 , яке було передано ними банку за іпотечним договором 29 січня 2008 року.

Отже між сторонами виник спір з приводу права власності на вказане майно.

В обґрунтування позову позивачі посилались на те, що така реєстрація була проведена з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки вимог від іпотекодержателя на їх адресу про прийняття предмета іпотеки у власність в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором не надходило.

-3-

Вказане свідчить про те, що майно, на яке було накладено арешт та заборону на відчуження судом першої інстанції, є предметом спору, а тому забезпечення позову у вказаний спосіб є співмірним заявленим вимогам, а їх невжиття може утруднити виконання рішення суду, оскільки ціле домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 на даний час зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк», яке може відчужити це майно без відома та дозволу інших осіб.

Негативним наслідком неналежного забезпечення позову про скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно, може бути відчуження майна іншим особам під час вирішення спору, що призведе до затягування розгляду справи, оскільки виникає необхідність пред`являти додаткові позовні вимоги та залучати до участі у справі інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

З огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання в майбутньому рішення за даним позовом у разі відчуження АТ «Укрсоцбанк» цілого домоволодіння із господарськими та побутовими спорудами АДРЕСА_1 , а також з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання прийнятого за цим позовом рішення, в разі задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про необхідність накладення арешту, є правильним.

Обрання у такий спосіб забезпечення унеможливіть зміну власника спірного майна до моменту закінчення розгляду справи. А це у свою чергу відповідає меті забезпечення позову, гарантуванню виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, ухвала була постановлена судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Л.М. Прокопчук

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складений 25 червня 2019 року.