Справа № 461/4443/18 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/811/2296/19 Доповідач: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про залишення без руху

17 липня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду Мікуш Ю.Р., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою предтавника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2019 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Старий Львів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про примусове виконання обов`язку в натурі та припинення дій які порушують гарантовані основним законом права,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням первісний позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» заборгованість з утримання будинку в розмірі 5403 (п`ять тисяч чотириста три) грн. 75 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Старий Львів» по 587,33 грн. сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Старий Львів» про примусове виконання обов`язку в натурі та припинення дій? які порушують гарантовані Основним Законом права відмовлено.

Рішення оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись лише на те, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до суду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У п.29 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Подаючи клопотання представник відповідача не надав суду жодних доказів, які б давали підстави вважати, що його довіритель ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

Посилання представника на ст.130 Конституції України не приймається до уваги судом, оскільки такою врегульовано порядок фінансування для функціонування судів та діяльності суддів, що не є підставою для звільнення відповідача від сплати судового збору.

З приводу аргументів представника, що сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до суду, суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Згідно з п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (ч.2 ст.357 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи скаржником не додано доказів оплати судового збору, або доказів, які підтверджують скрутне матеріальне становище скаржника, а тому підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору у суду немає.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»(далі Закон) судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви скарги.

Відтак скаржнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 2641,50 грн.(1761*150%=2641,50)

Вказана сума підлягає сплаті за такими реквізитами:

Отримувач коштів: УК у Личаківському районі м. Львова

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 0081

Код бюджетної класифікації: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації апелянта), Львівський апеляційний суд.

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За таких обставин, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито та апеляційна скарга підлягає залишенню без руху - до усунення скаржником вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 356 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу предтавника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 30 травня 2019 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, інакше апеляційна скарга буде вважатися неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону у визначений строк представити Львівському апеляційному суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Мікуш Ю.Р.