Ухвала

30 липня 2019 року

м. Київ

справа № 733/1962/16-ц

провадження № 61-3968зно19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвали Верховного Суду від 04 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної акціонерної компанії «Хліб України» (далі - ДАК «Хліб України») про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року залишено без руху з передбаченої частиною другою статті 297 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваних судових рішень, підстави несплати судового збору за подання апеляційної скарги і надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року призначено до судового розгляду.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року справу № 733/1962/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року залишено без змін.

12 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що підставою для такого перегляду є істотні обставини, що не були виголошені судом та не були відомі йому на час розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року.

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 повторно подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що підставою для такого перегляду є істотні обставини, що не були виголошені судом та не були відомі йому на час розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 березня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року.

05 червня 2019 року ОСОБА_1 знову подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року, а також ухвали Верховного Суду від 04 березня 2019 року, посилаючись на те, що суддя-доповідач не мав права розглядати заяву і виносити ухвалу, касаційний суд ухилився від розгляду викладених в заяві порушень норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвали Верховного Суду від 04 березня 2019 року.

03 липня 2019 року знову подав засобами поштового зв`язку заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року, а також ухвали Верховного Суду від 04 березня 2019 року, посилаючись на ті ж обставини, що й у попередній заяві.

У прийнятті заяви слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Статтею 425 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанції з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення. Заява про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до Верховного Суду і розглядається у складі Великої Палати.

Оскільки суд касаційної інстанції не змінював та не скасовував ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 30 березня 2017 року і нове рішення по суті спору не ухвалював, то постанова Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвала Верховного Суду від 04 березня 2019 року не можуть бути переглянуті Верховним Судом за нововиявленими обставинами.

Будь-яких інших передбачених вищенаведеними нормами процесуального законодавства підстав для перегляду судових рішень Верховного Суду заявник не навів, а доводи його заяви зводяться до незгоди з цими рішеннями, що не відноситься до таких підстав.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд об`єднаної палати, то відповідно до частини другої статті 403, частин першої-четвертої статті 404 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій-четвертій статті 403 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 403 цього Кодексу.

За змістом наведених норм процесуального права на розгляд об`єднаної палати справа може бути передана лише у випадку її розгляду по суті в касаційному порядку за наявності передбачених законом підстав.

Оскільки відсутні підстави для перегляду судових рішень Верховного Суду, зазначених у заяві ОСОБА_1 , тобто справа по суті в касаційному порядку не розглядається, то вона не може бути передана на розгляд об`єднаної палати.

Керуючись статтями 423, 425 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 23 травня 2018 року та ухвали Верховного Суду від 04 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук