Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1081/19

17 липня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представник органу опіки та піклування, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди батька.

Свої вимоги мотивує тим, що з 12 березня 2008 року по 24 червня 2014 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 . В даному шлюбі у них народилося двоє дітей - сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 24 червня 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Зазначила також, що відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 26 квітня 2014 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 310 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, однак з травня 2016 року вона відмовилась від отримання вказанимх мізерних аліментів. З часу розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дітей, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми, участі у житті синів свідомо не приймає. На даний час діти проживають разом з нею, вона самостійно несе усі витрати по утриманню синів. А також вказала, що вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок синам у вересні (з 13 по 20) 2019 року в м. Сіде (Туреччина), для підвищення рівня світогляду дітей, покращення стану їхнього здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дітей в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. З цього приводу вона неодноразово зверталась в усній формі, а також з допомогою Vіbег до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд закордон синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак з відповіді відповідача вбачається, що він не має наміру надавати дозвіл на виїзд дітей закордон. Пізніше вона ще декілька разів зверталась до відповідача, з проханням надати дозвіл на виїзд дітей за кордон, але дані прохання були залишені відповідачем без відповіді. Тому вона змушена звернутися з даним позовом в суді і просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Сіде (Туреччина) на період з 13 вересня 2019 року по 20 вересня 2019 року в її супроводі без згоди та супроводу їх батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3).

Ухвалою судді від 29 травня 2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду від 29 травня 2019 року у даній цивільній справі залучено службу у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, як представника органу опіки до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити у повному обсязі.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та служби у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області як органи опіки та піклування в судове засідання не з"явилися, подали заяви, в яких не заперечили проти задоволення позову, зазначивши, що надання дозволу на виїзд за межі України малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , буде відповідати інтересам самих дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду надіслав пояснення з приводу даного позову.(а.с.41-45)

Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі Bellet v. France Європейський Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.77, 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27січня 1995 року № 57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

З наведеного також вбачається, що чинним законодавством передбачена можливість і необхідність вирішення у судовому порядку питання про надання дозволу на виїзд за кордон дитини, якій не виповнилося 16 років, із зазначенням конкретної країни, конкретної дати виїзду (разового), а не надання рішенням суду дозволу на виїзд дитини за кордон без зазначення держави перебування та конкретного періоду такого перебування, що у порушення ст.ст.153, 157 СК України фактично позбавить батька дитини можливості брати участь у її вихованні та можливості особистого спілкування з нею.

Ст.155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала з відповідачем ОСОБА_2 в шлюбі, який між ними розірвано 24 червня 2014 року згідно рішення Івано-Франківського міського суду (а.с.4-5).

У даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є малолітніми, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про їх народження. (а.с.8-9)

Крім того в судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 24 червня 2014 року, малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено проживати з позивачем та стягнуто з відповідача аліменти в користь позивача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 310 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. (а. с.4-5)

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції при примусовому виконанні від 13 травня 2016 року виконавчий лист №344/7160/2014 виданий 18.07.2014 року повернуто стягувачу (позивачу), оскільки вона відмовилась від отримання аліментів.(а.с.6)

На даний час позивач ОСОБА_1 бажає, щоб її малолітні сини поїхали за кордон, а саме в м. Сіде (Туреччина) у період з 13 вересня 2019 року по 20 вересня 2019 року, для оздоровлення та відпочинку, про що надано суду копію договору на туристичне обслуговування, та квитанцію про оплату послуг (а.с.10-16), однак не може цього зробити, так як відсутній дозвіл батька на виїзд за кордон малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до п.2 Протоколу №4 Міжнародної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1959 р.), ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням за винятком тих, які запроваджуються згідно з законом і необхідні в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, з метою підтримання громадського порядку, запобігання злочинам, для захисту здоров`я або моралі чи з метою захисту прав і свобод людей. Стаття 3 цього ж Протоколу передбачає, що нікого не може бути позбавлено права в`їзду на територію держави, громадянином якої він є.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВР №789-XІІ від 27.02.1991 року норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні, дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон в даному випадку не порушує прав ОСОБА_2 , як батька дітей, та вчиняється сином виключно в інтересах синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Таким чином, є всі правові підстави для надання дозволу без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виготовити проїзні документи для виїзду малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та надання дозволу на їх виїзд за межі України без згоди та супроводу батька у супроводі їх матері ОСОБА_1 , для оздоровлення та відпочинку на період з 13 вересня 2019 року по 20 вересня 2019 року в м. Сіде (Туреччина).

На підставі викладеного, ст.313 ЦК України, ст.154, 155 СК України, ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України", п.16 "Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", керуючись ст.ст.4, 19, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Надати дозвіл виготовити проїзні документи для виїзду малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Івано-Франківськ, за межі України в м. Сіде (Туреччина) без згоди їх батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Дозволити виїзд за межі України малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Івано-Франківськ, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в м. Сіде (Туречинну) у період з 13 вересня 2019 року по 20 вересня 2019 року, з метою оздоровлення та відпочинку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 19.07.2019 року