Номер провадження 2/754/839/19
Справа №754/5709/17
РІШЕННЯ

Іменем України

29 травня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Дмитрієвій А.

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

23 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав Відповідачу кредит в іноземній валюті в розмірі 79950,00 доларів США, а Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 23 березня 2017 року, згідно графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13 % річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяці кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Кредитного договору. У випадку якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку передбаченому кредитним договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами Кредитного Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених Договором.

Відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.5. Кредитного договору відбувається з 01 по 23 число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти.

Відповідно до п.1.5 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 .

Всупереч умов Кредитного договору Відповідачем не здійснено погашення кредиту у строки встановленні п.1.2.2. Кредитного договору, а саме не пізніше 23 березня 2017 року, чим порушено взяті на себе договірні зобов`язання.

Зазначено, що таким чином, станом на 19.04.2017 року, заборгованість Відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 44636,89 доларів США, з яких: 26905,08 доларів США - кредитна заборгованість; 17731,81 доларів США - заборгованість по процентам.

Згідно з п.7.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Заборгованість Відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 12.04.2017 року складає 297 995,69 грн., з яких 186486,02 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 111509,67 - пеня за прострочення сплати процентів.

Посилаючись на викладені обставини справи, представник позивача просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 44636,89 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 297995,69 грн. та судовий збір в розмірі 22444,07 гривень.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 травня 2017 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.55).

Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи (а.с.150, 172).

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання неодноразово не з`являлась. Відповідачу надіслана судова повістка відповідно до вимог ст.128-130 ЦПК України за місцем реєстрації, рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи.

Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.2, п.5 ч.5 ст.12 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності зі ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 року було зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вищезазначені обставини, та з урахуванням того, що Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомлена про день та час судового засідання, неодноразово не з`являється в судове засідання, враховуючи тривалість розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності Відповідача.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, з урахуванням відсутності заперечень відповідача, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Судом встановлено, що 23 березня 2007 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», в особі начальника відділення №893 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_2 , діючої на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Васьківською В.С. 21 грудня 2006 року за реєстровим №6310, з однієї сторони (далі - Банк) та громадянка України ОСОБА_1 (далі - Позичальник), з іншої сторони уклали Договір про надання споживчого кредиту №0.

Згідно Розділу 1, п.1.1. Договору - Банк зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 79950 доларів 00 центів США та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 403747 гривень 50 копійок за курсом Національного банку України (далі НБУ) на день укладення цього Договору.

Згідно Розділу 1, п.1.2. Договору - строк кредитування: п.п.1.2.1. Надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання кредитного договору: п.п.1.2.2. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі - в термін, не пізніше 23 березня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного Банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору на підставі будь-якого з п.п.2.3., 4.9.,5.3.,5.5.,5.6.,5.8.,5.10.,7.4.,9.2.,9.14. Договору.

Позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплатити проценти, комісії штрафи та інші платежі згідно умов Договору на рахунок №491 в АКІБ «УкрСиббанк».

Кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів спрямованих на погашення кредиту в повному обсязі на рахунок Банку, зазначений у цьому пункті Договору.

Пунктом.1.3. Договору - визначено Проценти за кредит та комісії Банку (цим пунктом Договору Сторонами визначено їх детальний розпис):

1.3.1 За використання кредитних коштів протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13 (тринадцять) % річних.

1.3.2. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2. даного Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п.9.2. даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

1.3.2. Сторони домовились, що за умовами цього Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п.9.2. Договору.

1.3.3. Нараховування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом факт/360 відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України (далі - НБУ) та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього Договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами пп. 1.3.2, 9.2. Договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується, останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані Банком Позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем.

1.3.4. Строк сплати процентів встановлено до з 1 по 23 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо термін сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочій день, в такому випадку терміном сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

1.3.5. Позичальник сплачує Банку комісію за видачу кредиту у розмірі - 0 (нуль) процентів від суми фактично отриманих кредитних коштів за Договором. Комісія нараховується у національній валюті і сплачується в день надання кредиту на рахунок №491 в АКІБ "УкрСиббанк'", згідно умов Договору.

1.3.6. Позичальник сплачує Банку комісію за управління кредитним договором у розмірі - 0 (нуль) процентів від суми фактично отриманих кредитних коштів за Договором Комісія нараховується у національній валюті і сплачується в день надання кредиту на рахунок №491 в АКІБ "УкрСиббанк'", згідно умов Договору.

Згідно п.1.4. Договору - Кредит надається Позичальнику для його особистих потреб (безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника).

Згідно п.1.5. Договору - Кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

Згідно п.2.1. Договору - у забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за даним Договором Банком приймається застава нерухомості, а саме Іпотека однокімнатної квартири АДРЕСА_1 Києві, згідно договору іпотеки №50534 від 23 березня 2007 року

Розділом 3, п. 3.1. Договору визначено зобов`язання Банку надати кредит Позичальнику відповідно до умов даного Договору.

Згідно Розділу 4 Договору Позичальник зобов`язується, зокрема: п.4.1. використовувати кредит на зазначені у цьому Договору цілі, повернути одержаний кредит та сплатити нараховані Банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни встановлені Договором; п.4.2. погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний в першому розділі даного Договору, тощо.

Відповідно до п.7.1. Договору - за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, зокрема термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банк пеню в наступному порядку, а саме:

?в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні,

?в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти» заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті;

?пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Банк може використати право на застосування пені, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання, передбаченого цим Договором, а якщо така дата порушення припадає на вихідний, святковий або неробочій день, то рахуючи з першого робочого дня, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.

При цьому, Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку.

Згідно п.7.6. Договору - Відповідно до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф (неустойку) у сумі 500 грн. за порушення своїх зобов`язань (в тому числі, і за порушення термінів виконання зобов`язань), встановлених п.п.4.З., 4.4., 4.5., 4.7. цього Договору.

Відповідно до п.8.2. Договору - підписанням даного Договору Позичальник підтверджує:

?свою здатність виконувати умови даного Договору

?що даний Договір не суперечить будь-яким договірним обмеженням, що є обов`язковими для Позичальника;

?що він володіє всіма необхідними документами, що необхідні для оформлення даного Договору

?що відсутні будь-які перешкоди для виконання Договору на день його підписання;

?що на день підписання Договору відсутні будь-які судові розслідування (спори), розслідування з боку державних контролюючих органів, що можуть істотно та/або негативно виливати на фінансовий стан та кредитоспроможність Позичальника:

?що надані Позичальником у Банк документи для розгляду питання про кредитування та інші документи, пов`язані з обслуговуванням кредиту, не містять будь-яких недостовірних відомостей, складені та/або отриманні в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

?що Позичальник розуміє всі умови цього Договору, свої права та обов`язки за цим Договором і погоджується з ними;

?що він не обмежений в дієздатності та укладання цього Договору не потребує узгодження з третіми особами.

Крім того, згідно п.9.13 Договору - підписання даного Договору Позичальником свідчить про те, що :

?всі умови даного Договору йому цілком зрозумілі і він вважає їх справедливими по відношенню до нього;

?перед підписанням даного договору Позичальником отримано інформаційний лист відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Всупереч умов Договору про надання споживчого кредиту №0, Відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання, що підтверджується довідками розрахунку заборгованості за кредитом, процентам, комісіям.

У відповідності до Довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, ОСОБА_1 станом на 19.04.2017 року за кредитним договором №0 від 23.03.2017 року має заборгованість у розмірі 44636,89 доларів США (у грн. екв. UAN 1198275,48 грн.) з яких (а.с..17-30):

?26905,08 доларів США (у грн. екв. UAN 722265,77 грн.) - кредитна заборгованість;

?17731,81 доларів США (у грн. екв. UAN 476009,71 грн.) - заборгованість по процентам.

У відповідності до Довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом станом на 19.04.2017 року складає: 186486,02 грн. (а.с.17-30).

У відповідності до Довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 19.04.2017 року складає: 111509,67 грн. (а.с.17-30).

Таким чином, станом на 19.04.2017 року загальна заборгованість Відповідача перед Банком становить - 1496271,17 грн.

Розрахунок загальної суми заборгованості по кредитному договору станом на 19.04.2017 року наданий суду і відповідає вимогам закону.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог не надано.

Правильність наданих банком розрахунків заборгованості підтверджується умовами кредитного договору і не спростована Відповідачем в установленому законом порядку.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» у зв`язку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм Закону України «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Після укладення договору між позивачем і відповідачем, відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, виникли певні зобов`язання, що є правовідношеннями, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити) гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Ці зобов`язання згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сплата пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашував суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідач уклавши Договір з Позивачем, отримала кредит, чим взяла на себе грошове зобов`язання, яке належним чином не виконала та прострочила зобов`язання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, враховуючи, що на час звернення позивача до суду Відповідач не повернула надані їй кошти, а розрахунок заборгованості наданий суду відповідає умовам та правилам надання банківських послуг і нормам ЦК України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами. Позивач надав до суду копії зазначених документів, розрахунок заборгованості по кредиту, виданий посадовою особою позивача, який являється допустимим доказом у справі, а Відповідач не надала суду жодного належного доказу, що спростовують наявність кредитних відносин та не спростувала подані позивачем розрахунки заборгованості за таким кредитним договором. Об`єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, Відповідач не надала, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а його дії та наміри не свідчать про виконання договірних зобов`язань за кредитним договором та повернення кредиту. Судом таких доказів також не здобуто, що вказує на обґрунтованість позову.

Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі пред`явлених доказів.

Таким чином, позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позову з Відповідача також підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 550, 589, 1054 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76-83, 141, 209-211, 247,258-259, 263-265, 268, 274, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої - АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (що знаходиться за адресою - м. Київ, вул.. Андріївська, 2/12, ) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 1 496 271,17 гривень та судовий збір в розмірі 22444,07 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: