Справа № 629/4218/18
Номер провадження 2/629/110/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк три місяці для звернення до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй земельну ділянку, площею 6,2625 га, яка розташована на території Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області. Дітей та чоловіка у тітки не було, тому спадкоємці першої черги після її смерті відсутні. Звернувшись до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину, як єдиний спадкоємець за законом, позивач дізналася, що пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки вона в цей період хворіла, тому просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

13 червня 2019 року позивач уточнила свої позовні вимоги, надавши суду уточнену позовну заяву в якій зазначила, що її дід - ОСОБА_3 заповів своїй донці, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку, розташовану на території Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області площею 6,2625 Га., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Після його смерті ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, але нотаріально не оформила та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,2625 Га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, яка належала ОСОБА_3 . Спадкоємцями другої черги за законом (ст.1262 ЦК України) після померлої ОСОБА_2 були: брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 та брат - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_7 . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у неї не було. Єдиним спадкоємцем після смерті тітки є позивач, яка тільки у липні 2018 року дізналася про існування спадкового майна. 24 липня 2018 року вона звернулася до державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадку, але їй було відмовлено в прийнятті заяви в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Поважністю пропуску строку для подання заяви позивач зазначили те, що вона не була обізнана щодо існування спадкового майна та тривале перебування нею на стаціонарному лікуванні та подальшому потребуванні медичної допомоги. В зв`язку з чим просить визначити їй додатковий строк три місяці для звернення до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Лавров В.В. в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та за відсутності його довірителя, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надала суду телефонограму в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Оскільки матеріали містять всі необхідні для вирішення справи відомості, а тому суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 70 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим Плисівською сільською радою Лозівського району Харківської області 05 березня 2007 року, актовий запис № 01.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 6,2625 га, розташованої на території Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності серія.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 26.01.2007 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області Шевченко С.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 04. Відповідно до вищевказаного заповіту належну йому земельну ділянку заповів своїй доньці ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом, скористалася своїм правом та звернулася до державного нотаріуса Лозівського нотаріального округу Харківської області з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить Витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі від 09 серпня 2007 року за №10646320 з якого вбачається, що державним нотаріусом Завада В.В. 09 серпня 2007 року було зареєстровано спадкову справу після померлого ОСОБА_3 , яка зареєстрована в спадковому реєстрі за №42915978.

Тобто ОСОБА_2 фактично спадок після смерть батька прийняла, але нотаріально його не оформити не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 43 років померла, що підтверджується копію актового запису про смерть № 05 від 27 липня 2015 року, виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Харківській області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 6,2625 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, яка належала ОСОБА_3 .

У відповідності до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Спадкоємцями другої черги за законом (ст.1262 ЦК України) після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були: брат - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_8 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області 23 квітня 2018 року, актовий запис № 04 та брат - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який ІНФОРМАЦІЯ_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Лозівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 26 листопада 2016 року, актовий запис № 01. Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у ОСОБА_2 не було.

У відповідності до ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Спадкоємцями п`ятої черги за законом (ст.1265 ЦК України) після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є: племінниця - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , позивач по справі.

Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині у неї немає.

Так, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим Сахновщинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 16 травня 2018 року. В якому батьками зазначені батько - ОСОБА_5 та мати - ОСОБА_7 .

29 червня 1996 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Краснопавлівською селищною Радою Лозівського району Харківської області 29.06.1999 року та після укладення шлюбу обрала прізвище ОСОБА_10 .

В липні 2018 року позивачу від землевпорядника Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області стало відомо, що ОСОБА_3 мав у власності земельну ділянку площею 6,2625 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, яку заповідав своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 . А також про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , фактично прийнята спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , але у зв`язку зі смертю, нотаріально не оформила.

24 липня 2018 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки, ОСОБА_2 , до державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори. Але, при вивченні документів, поданих нею з метою успадкування майна, після смерті тітки, ОСОБА_2 , державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори у прийнятті заяви їй було відмовлено, у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, бажає реалізувати своє право на отримання спадщини, проте позбавлена такої можливості, оскільки нею пропущений строк звернення до суду з заявою про прийняття спадщини.

Водночас судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за законом, у передбачений ст.1270 ЦК України строк з моменту відкриття спадщини після смерті спадкодавця не вчинила необхідних дій, що можуть свідчити про її прийняття.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Позивач у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернулася, на обґрунтування чого у позовній заяві зазначила, що до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини не звернулася в зв`язку з тим, що не була обізнана про існування у приватній власності ОСОБА_3 земельної ділянки; про фактичне прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_3 , але не оформлення нотаріально; про відсутність звернень свого часу спадкоємців за законом другої черги (ст. 1262 ЦК України); тривале перебування нею на стаціонарному лікуванні та подальшому потребуванні медичної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця, у встановлений законом строк не звернулася, оскільки як вона зазначає їй не було відомо про існування у приватній власності ОСОБА_3 земельної ділянки; про фактичне прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті її батька ОСОБА_3 , але не оформлення нотаріально; про відсутність звернень свого часу спадкоємців за законом другої черги (ст. 1262 ЦК України); тривале перебування нею на стаціонарному лікуванні та подальшому потребуванні медичної допомоги.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку.

У відповідності до вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Приймаючи до уваги той факт, що позивачем ОСОБА_1 надано суду безперечні докази у відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, які б свідчили про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини у період часу з 01 лютого 2015 року по 01 серпня 2015 року, суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,76,81,258,259,263-265 ЦПК України, ст.ст. 1222, 1223, 1265, 1268-1269, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженці с. Плисова, Лозівського району, Харківської області, додатковий строк - три місяці для подачі до Шостої Харківської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний строк обчислювати з дня, наступного після того, як рішення набере законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 уродженка с. Плисова, Лозівського району, Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , паспорт НОМЕР_7 , виданий Сахновщинським РВ УМВС України в Харківській області 03.12.2003 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача адвокат Лавров Володимир Віталійович, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1087 від 21.10.2011 року, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Територіальна громада Плисівської сільської ради Лозівського району Харківської області, адреса: с. Плисова, Лозівського району, Харківської області, вул. Центральна, 16.

Суддя Н.А. Смірнова