Справа № 466/8102/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар БАЛКОВИЙ Н.Д.

за участю

позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про повернення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

09.10.2018р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про стягнення з ОСОБА_3 на її користь основну суму боргу за договором позики від 16.08.2017р. в розмірі 27 000,00 доларів .США, 3% річних в розмірі 23 305,63грн., а також судові витрати в розмірі 7814,66грн.

Позов мотивує тим, що 16.08.2017р. між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики,згідно якого вона передала останньому у позику 27 000,00 доларів США. Факт отримання коштів відповідачем було оформлено розпискою. Відповідач зобов`язався повернути борг до 30.09.2017р. у вказаний строк відповідач позики не повернув.

У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача суму позики та на підставі ст.625 ЦК України стягнути з нього 3% річних за невиконання грошового зобов`яхання.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Позивачка пояснила, що відповідач всякими способами ухиляється від виконання зобов`язання, жодних коштів на виконання договору позики до цього часу їй не повернув. При визначені гривневого еквіваленту заборгованості за позикою просять керуватися курсом долара до гривні на час ухвалення судового рішення.

Відповідач відзиву на позов не подав, в суді проти позову не заперечував, погоджувався із заборгованістю, виявляючи намір врегулювати спір в позасудовому порядку. Проте, в наступні судові засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце слухання справи. Заборгованості за договором позики не повернув позивачці.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у відсутності відповідача, суд зі згоди позивачки та її представника вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи подані заяви по суті справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.ст.526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У відповідності до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що 16.08.2017р. між позивачко ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого останньому було передано у борг 27 000,00 доларів США, які той зобов`язався повернути до 30.09.2017 року.

Факт отримання коштів відповідачем було оформлено розпискою, оригінал якої знаходиться у позивачки.

Судом оглянуто оригінал розписки від 28.11.2016р.

ОСОБА_4 оригінал розписки відповідає копії, наявній у матеріалах справи. Як слідує з розписки, позивач позичив відповідачу 27 000,00дол.США до 30.09.2017р. Як заставу залишив акт серії НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,1500га, яка розташована в АДРЕСА_3 , виданий на ім`я ОСОБА_5 .

Позивачка ствердила, що станом на день подання позову в суд і на день ухвалення судом рішення відповідач обов`язок щодо повернення грошових коштів не виконав, жодних коштів на погашення боргу позивачеві не сплатив.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Виходячи з положень ст.ст.1050, 612 ЦК України відповідач построчив виконання зобов`язання за кредитним договором, оскільки він не повернув позику у визначений договором строк.

У зв`язку з цим, 27 000,00дол.США боргу за договором позики від 16.08.2017р. підлягають стягненню з відповідача в користь позивачки в примусовому порядку.

Крім цього, у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з наведеним позивачкою розрахунком 3% річних від невиконаного грошового зобов`язання, який становить 23 305,63грн. Правильність та підставність проведення якого відповідачем не заперечувалася. Розмір цієї суми позивачем в процесі розгляду справи не змінювався.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики від 16.08.2017р. в розмірі 27 000,00 дол.США, що відповідно до курсу НБУ на 24.06.2019 року становить 709 192,80грн., а також 3% річних в розмірі 23 305,63грн. підлягають стягненню в примусовому порядку .

У зв`язку із задоволенням позову, на підстав ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню судові витратив розмірі 7814,66грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) основну суму боргу за договором позики від 16.08.2017р. в розмірі 27 000,00 дол.США, що відповідно до курсу НБУ на 24.06.2019 року становить 709 192,80грн., 3% річних в розмірі 23 305,63грн., а також судові витрати в розмірі 7814,66грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27.06.2019р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська