Ухвала

26 липня 2019 року

м. Київ

справа № 766/3292/16-ц

провадження № 61-13465ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від

10 жовтня 2018 року ухвалене у складі судді Прохоренко В. В., додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня

2019 року ухвалене у складі судді Прохоренко В. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Базіль Л. В., Вейтас І. В., Семиженка Г. В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, 23 лютого 2007 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 164, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 19 800,00 дол. США строком користування до 23 лютого 2019 року, зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом та 22% річних на залишок простроченої заборгованості за кредитом, починаючи з дня виникнення прострочення. Строк дії договору визначено з моменту набрання ним юридичної сили по 23 лютого 2020 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором,

23 лютого 2007 року, сторони уклали договір іпотеки, предметом якого є двокімнатна квартиру, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 22 жовтня 2012 року, ухваленого в цивільній справі №2120/8344/12 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитом, яка виникла станом на 23 липня 2012 року в сумі 94 317,96грн, що еквівалентно 11 800,07 доларів США та 1 907,04 грн, а також штраф в розмірі 1000,00 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Відповідач умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим, заборгованість за кредитним договором, окрім боргу стягнутого за рішенням суду від 22 жовтня 2012 року, становить 2 714,25 дол. США та 49 020,59 грн., із яких: заборгованість по процентам 7,12 дол. США; прострочена заборгованість по процентам 2 714,25 дол. США; пеня за прострочення погашення кредиту 491,92 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 47 528,66 грн; штраф за невиконання п. 3.3.4 договору іпотеки

1 000,00 грн.

Посилаючись наведене, позивач просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором, яка виникла станом на 04 травня 2016 року в сумі 2 714,25 дол. США та

49 020,59 грн., із яких: заборгованість по процентам 7,12 доларів США; прострочена заборгованість по процентам 2 714,25 дол. США; пеня за прострочення погашення кредиту 491,92 грн; пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами 47 528,66грн; штраф за невиконання п. 3.3.4 договору іпотеки 1 000,00 грн та звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру житловою площею 28,0 кв.м., загальною площею 49,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 164 від 23.02.2007 року, яка виникла станом на 04 травня 2016 року в сумі

2 714,25 дол. США та 49 020,59 грн, шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» за ціною встановленою суб`єктом оціночної діяльності при проведені виконавчих дій.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня

2018 року у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості відмовлено за необгрунтованістю.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від

11 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 20 червня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2018 року та додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2019 року, залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від

10 жовтня 2018 року, додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 березня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, у якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Згідно частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору в даній справі є вимоги про стягнення кредитної заборгованості, станом на 04 травня 2016 року у розмірі 2 714,25 дол. США, що еквівалентно 68 401,54 грн та 49 020,59 грн., а також звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення зазначеної заборгованості за кредитним договором.

Зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Судами попередніх інстанцій вказану справу не визнано малозначною, однак малозначна справа є такою в силу своїх властивостей. Тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2018 року, додаткове рішення Херсонського міського суду Херсонської області від

11 березня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від

20 червня 2019 року, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик