КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року місто Київ.

Справа 752/10167/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9611/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Желепи О.В.,

суддів: Іванченко М.М., Лапчевської О.Ф.

секретар судового засідання Гордійчук Ж.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року (у складі судді Хоменко В.С., інформація про складання повного тексту ухвали відсутня) про відмову у відкритті провадження

в справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», треті особи: Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Держана установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», Приватне підприємство «Клініка «Медіком», Головне Управління Національної поліції в м. Києві, Подільське управління поліції ГУ НП у м. Києві про визнання висновку щодо результатів медичного огляду недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

21.05.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», треті особи: Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Держана установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», Приватне підприємство «Клініка «Медіком», Головне Управління Національної поліції в м. Києві, Подільське управління поліції ГК НП у м. Києві про визнання висновку щодо результатів медичного огляду недійсним.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», треті особи: Департамент охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Держана установа «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», Приватне підприємство «Клініка «Медіком», Головне Управління Національної поліції в м. Києві, Подільське управління поліції ГК НП у м. Києві про визнання висновку щодо результатів медичного огляду недійсним відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, 06 червня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати .

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала постановлена судом з порушенням норм процесуального права та положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Висновок суду про те, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства не узгоджується з фактичними обставинами справи та вимогами Закону.

КМНКЛ «Соціотерапія» згідно відомостей ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань входить до сфери управління - Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської ради (КМДА), а не до Міністерства охорони здоров`я України.

Висновок суду про те , що лікар КМНКЛ «Соціотерапія» Кошельницький Г.В. , медичний висновок якого оскаржується, виконував покладені на нього функції надання висновків, діяв як посадова особа, тобто є суб`єктом владних повноважень, є помилковим.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи скарги підтримали.

Представник ГУ НП м. Києва доводи скарги заперечувала.

Інші учасники справи до апеляційного суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованістьухвали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 6 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження, місцевий суд виходив з того, що лікар КМНКЛ «Соціотерапія» Кошельницький Г.В. , медичний висновок якого, позивач просить визнати недійсним , виконував покладені на нього функцій надання висновків, діяв, як посадова особа, тобто є суб`єктом владних повноважень. Отже, дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вказані правовідносини не є цивільними, а засновані на адміністративному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні.

Колегія суддів з таким висновокм погодитись не може, виходячи з наступного.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 просить визнати недійсним акт № 005394 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник пояснили суду, що вказаний висновок був замовлений самим ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що на роботі в органах поліції його було звільнено через перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, а тому він намагаючись довести протилежне, звертався в різні медичні установи з цього приводу.

Так, відповідно до змісту ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За змістом частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Отже, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, необхідно враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Проте, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви, стороною у спорі є комунальна організація Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», яка надаючи висновок на замовлення ОСОБА_1 , щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння не здійснювала владних управлінських функцій, а правовідносини, що склались між сторонами не є публічно - правовими.

Так само, лікар, який проводив медичний огляд та складав оскаржуваний Висновок 005394 не здійснював владних управлінських функцій щодо позивача, а оскаржене рішення відповідача за своєю сутністю є експертним висновком, який зроблено на підставі застосування спеціальних знань з метою встановлення певних обставин або фактів.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про те, що даний спір є публічно-правовим і підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна справа), як зазначено у п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України, є помилковим .

Так, як ухвала суду перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування змісту вимог позовної заяви, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до того ж суду для продовження розгляду.

Під час нового розгляду, суду слід врахувати наступне:

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передбачено ст.266 Кодексу про адміністративні правопорушення України та Інструкцією "Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.09.2009 року №400/666.

Зокрема, частиною 5 статті 266 КпАП України та п.3.22 Інструкції визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник пояснили, що висновок, який вони просять визнати недійсним, на даний час є доказом в справі де позивач захищає свої права, оспорюючи законність його звільнення, який розглядається в порядку адміністративного судочинства, і відповідно правова оцінка цього висновку має бути зроблена судом в межах розгляду тієї справи.

Поняття "справа, яка не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" стосується як справ, які не можуть розглядатись за правилами цивільного судочинства, так і тих справ, які взагалі не можуть розглядатись у суді.

Так, як апеляційний суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо відкриття провадження за позовами, що подаються до судів першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що у апеляційного суду відповідно відсутні повноваження змінювати підстави відмови у відкритті провадження, а тому справа передається до районного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 18 липня 2019 року.

Головуючий

Судді: