Справа № 279/1378/19
Номер рядка звіту 25
номер провадження 2/279/984/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

"03" липня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, відшкодування інфляційних збитків та трьох відсотків річних від простроченої суми,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, відшкодування інфляційних збитків та трьох відсотків річних від простроченої суми, зазначивши, що 14.08.2015 року він позичив відповідачу, ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 10 000 гривень зі строком повернення боргу до 14.08.2016 року, уклавши договір позики в письмовій формі, а саме у формі розписки. В зазначений строк відповідач борг не повернула. Оскільки в добровільному порядку відповідач не вживає заходів щодо виконання зобов`язання, відповідно до умов укладеного договору просить рішенням суду стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 10000 грн., інфляційних в розмірі 3902,00 грн., 3% річних в розмірі 774,76 грн. та понесені судові витрати в розмірі 768,40 грн..

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач клопотав про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачем відзив на позовну заяву та інших заяв, чи клопотань не подано, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що відповідно до договору позики та розписки, укладеного між сторонами 14.08.2015 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти готівкою в сумі 10 000 гривень, зі строком повернення боргу до 14.08.2016 року. Зі змісту розписки вбачається дата отримання певної суми коштів, що є беззаперечним доказом отримання відповідачем від позивача грошових сум та наявності між сторонами відносин позики.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Ця ж правова норма визначає, що договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей.

Законодавець ч.2 ст.1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошових коштів із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до положень ст.ст.625 ч.2,1049 ч.1,1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно, до умов укладеного між сторонами договору та із позиченої суми 10000 грн., становить інфляційні в розмірі 3902,00 грн., 3% річних 774,76 грн., що дає підставу суду стягнути вказану суму коштів.

Таким чином, аналізуючи норми закону, представлені позивачем письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12,81,141,247,263-265,280-282 ЦПК України, ст.ст. 526,625,1046,1047-1050 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14676,76 гривень боргу за договором позики, з яких: 10000,00 грн. боргу за договором позики, 3902,00 грн. інфляційних, 774,76 грн. 3% річних, та 768,40 грн. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя : Невмержицька О.А.