ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 липня 2019 року

м. Харків

справа № 641/13836/14-ц

провадження № 22-з/818/210/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Костяного Андрія Олександровича - представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Костяного Андрія Олександровича - представника ОСОБА_4 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року в складі судді Ященко С.О.,

у с т а н о в и в :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання права власності.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року, уточненим додатковим рішенням цього ж суду від 13 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 53,5 кв. м. з господарськими будівлями та спорудою, а саме - ганком літ. «а2», погребом літ. «Е», гаражем літ. «Ж», сараєм літ. «З», лазнею літ. «И», зливною ямою № 6, огорожею № 1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року апеляційна скарга Шуліки А.В. - представника АТ КБ «ПриватБанк» залишена без задоволення. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року, уточнене додатковим рішенням цього ж суду від 13 серпня 2015 року, залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 травня 2019 року апеляційну скаргу Костяного А.О. - представника ОСОБА_4 задоволено частково.

Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 червня 2015 року, додаткове рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 серпня 2015 року, ухвала Апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 скасувані та ухвалено в цій частині нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності Ѕ частину домоволодіння АДРЕСА_1 - відмовлено.

В іншій частині заочне рішення залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3 113 грн. 39 коп. судового збору.

07 травня 2019 року Костяний А.О. - представник ОСОБА_4 подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Заява мотивована тим, що у зв`язку із зверненням до Харківського апеляційного суду із зазначеною апеляційною скаргою ОСОБА_4 поніс витрати на професійну правничу допомогу загальною сумою 12500 грн. 00 коп., розмір яких підтверджується договором про надання правової допомоги №28-11-2018 від 28 листопада 2018 року, додатком №2 від 30 листопада 2018 року до договору про надання правової допомоги №28-11-2018 від 28 листопада 2018 року, рахунком на оплату № 2 від 30 листопада 2018 року, квитанцією №70 від 30 листопада 2018 року на суму 12500,00 грн. (сплата послуг з надання правової допомоги за рахунком № 2 від 30 листопада 2018 року), актом приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання правової допомоги № 28-11-2018 від 28 листопада 2018 року від 06 травня 2019 року, а також випискою по р/р щодо зарахування сплати вказаних послуг.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що заява Костяного А.О. - представника ОСОБА_4 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до підпункту «в» пункту четвертого частини першої статті 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції складається з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт третій частини першої статті 270 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина третя статті 137 ЦПК України).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 13 статті 141 ЦПК України встановлено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Матеріали справи свідчать, що Костяний А.О. є представником ОСОБА_4 на підставі Договору №28-11-2018 про надання правової допомоги від 28 листопада 2018 року.

28 листопада 2018 року ОСОБА_4 підписав Акти передання - приймання фактично наданих правових послуг (правової допомоги).

Відповідно до вказаних Актів витрати ОСОБА_4 на професійну правову допомогу адвоката Костяного А. О . склали 12500 грн., оплата яких підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_1 з 30 листопада 2018 року до 30 листопада 2018 року (а. с. 137 т. 2).

Перелік наданих Костяним А.О. послуг викладений в Акті передання - приймання фактично наданих правових послуг (правової допомоги).

З урахуванням викладеного, клопотання Костяного А.О. - представника ОСОБА_4 про стягнення судових витрат підлягає частковому задоволенню. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Костяного Андрія Олександровича - представника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч грн.)

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 липня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова