Провадження № 2/161/491/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/17015/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Заборольської сільської ради/об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними і господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить позовну заяву задовольнити.

У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі.

Відповідно до 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Судом при розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно.

Відповідно до 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Також судом встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті склала заповіт на користь ОСОБА_1 , якій заповідала, все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося (а.с. 6). А тому спадкування здійснюється за заповітом.

Відповідно до ч.1. ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 на момент смерті набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з погосподарської книги (а.с. 21).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено і це підтверджено письмовими матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння будинком, а тому саме вона є особою, яка прийняла відповідну спадщину у встановленому законом порядку.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори Трохимчук С.М. із заявою про прийняття спадщини. Проте, державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Трохимчук С.М. відмовлено позивачеві ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючих документів на майно спадкодавця (а.с. 21).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за життя не оформила правовстановлюючі документи на будинок. А тому позивач не може оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 , так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право приватної власності на будинок, який успадковується позивачем.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У встановленому законом порядку прийняла спадщину, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документі про належність житлового будинку спадкодавцю. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 524, 525, 534, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 10-18, 81, 141, 200, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Заборольської сільської ради/об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко