ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 644/1118/18

Провадження № 22-ц/818/3478/19

Категорія: сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2019 року у складі судді Зябрової О.Г.

у цивільній справі №644/1118/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

19.02.2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказувала, що з 25.07.2008 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2014 року розірвано. Від подружнього життя сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач, який є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Відповідач ОСОБА_1 визнав позов частково, погоджуючись на стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходів, посилаючись на наявність у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені у повному обсязі.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частин заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 19.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Також вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення в частині визначення розміру стягнення 1/3 частини заробітку (доходу) та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з нього 1/4 частин заробітку (доходу), а в іншій частині залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в судовому засіданні він визнав частково позовні вимоги та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 зі всіх видів заробітку (доходу), та посилався на ту обставину, що у нього є неповнолітня дитина від першого шлюбу, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якої він надає матеріальну допомогу. Також він проживає разом з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу і у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_6 . В свідоцтві про народження ОСОБА_7 в графі «батько» зазначений саме він, ОСОБА_8 . Оскільки в зареєстрованому шлюбі вони не перебувають, то зазначення в свідоцтві батька димтни є саме його ім`ям та по-батькові.

Крім того, з ними мешкає син його цивільної дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а відтак в цій родині фактично він утримує двох дітей.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції ніяк не мотивовано стягнення з нього аліментів саме в 1/3 частині від заробітку (доходу).

Вказує, що він працює у ДП «Завод ім. В.О. Малишева» складальником форм, відповідно наявної в матеріалах справи довідки його середньомісячний дохід з грудня 2018 р. по лютий 2019 р. складає 5 113 гривень 55 коп. (15 340,65 грн. :3 = 5 113, 55), а 1/3 частина заробітку складе дуже значну для нього суму і після сплати аліментів не вистачить грошей навіть на задоволення самих необхідних потреб його і родини в якій він проживає.

В той же час позивач є приватним підприємцем, торгує одягом на Барабашовському ринку та має постійно значний дохід.

ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не подала..

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є мати - ОСОБА_2 , батько - ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане 01.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (т.1 а.с.6).

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.09.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (т.1 а.с. 7).

ОСОБА_1 працює ДП «ЗАВОД ІМЕНІ В.О. МАЛИШЕВА» на посаді складальник форм, його дохід з грудня 2018 року по лютий 2019 року складає 15340, 65 грн.(т.2 а.с.36).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач проживає окремо від позивачки, участі в утриманні своєї дитини не бере, домовленості про сплату аліментів між сторонами не існує.

Надаючи оцінку доводам відповідача ОСОБА_1 про завищені вимоги позивачки та про неспроможність їх виконання з огляду на рівень його доходу та наявність на утриманні інших неповнолітніх дітей, суд першої інстанції не взяв їх до уваги, мотивуючи це тим, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про надання матеріальної допомоги неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Однак з таким рішенням суду в частині визначення розміру аліментів колегія суддів погодитися не може і вважає, що воно підлягає зміні у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного рішення в частині визначення розміру аліментів.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний враховувати обставини, передбачені статті 182 СК України, в тому числі і передбачену пунктом 3 частини 1 цієї статті таку обставину, як наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на підтвердження доводів про наявність у нього іншої дитини надав копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 виданого від 05.06.2003 року Харківським міським РАГСом, в якому батьком цієї дини вказано ОСОБА_1 .

Відхиляючи доводи відповідача в частині неспівмірності вказаного в позовній заяві розміру аліментів з його доходами та наявністю іншої неповнолітньої дитини, вважаючи ці доводи відповідача не забезпеченими доказами дійсного надання матеріальної допомоги вказаній дитині, суд не звернув увагу на змість норми частини 1 статті 182 СК України та предмет спору, згідно якого не є вирішення позову боржника про зменшення розміру аліментів.

Крім того, за загальним правилом щодо розміру аліментів, передбаченим пунктом 4 частини 1 статі 161 ЦПК України, на одну дитину стягуються аліменти у розмірі одної четвертої заробітку (доходів) платника аліментів.

Безумовно, суд має право визначити і інший, відмінний від вказаного в статті 161 ЦПК України, розмір аліментів, однак таке рішення повинно мати відповідне обґрунтування з посиланням на відповідні обставини, що мають істотне значення, як це передбачено пунктом 4 частиною 1 статі 182 СК України.

Рішення суду такого обґрунтування не містить та й підстави для такого визначення розміру аліментів відсутні, оскільки позивач на них не вказує і докази їх існування матеріали справи не містять.

В іншій частині рішення суду не переглядається, оскільки сторони погодилися з висновком суду в частині права позивача на аліменти та періоду, за який вони мають стягуватися.

Питання щодо судових витрат апеляційний суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України та з урахуванням положень п.3 частини 1 статі 5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення позивача у справах про стягнення аліментів від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.3 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2019 року змінити в частині розміру частки стягуваних щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів, зменшивши його з 1/3 частки до 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина