Справа № 316/1754/18
Провадження № 2/316/150/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

секретар судового засідання Черкашина О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Енергодарі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2018 р. до Енергодарського міського суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) в особі свого представника за письмовим договором про надання правової допомоги від 22.12.2017 р. (а.с.22) та ордером (а.с.23) адвоката Сухенко Юлії Миколаївни (далі представник позивача) з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі відповідач, ПАТ «Дельта Банк») в якій зазначає, що в 2014 році між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір №003-07528-140114 про відкриття та обслуговування поточного рахунку та договір № НОМЕР_1 банківського вкладу терміном дії до 18.01.2015 р. включно, предметом якого стала сума вкладу в розмірі 10000 доларів США з процентною ставкою 10% річних. На підставі вказаних договорів, відповідач відкрив на ім`я позивача по справі поточні рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 з можливістю використання платіжної карти. Після закінчення терміну вкладу 28.01.2015 р., позивач звернувся до відповідача з завою про повернення вкладу та відсотків, однак отримав лише відповідь з підтвердженням залишку коштів на рахунку. В подальшому листуванні між сторонами, відповідач радив заявити кредиторські вимоги Банку в порядку та на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». На виконання зазначеного Закону, позивач отримав від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 200000 гривень, у зв`язку з чим, сума неповернутого вкладу становить 222687 гривень 14 копійок.

Сторона позивача, також зазначає, що до теперішнього часу відповідачем не виконано зобов`язання за договором №4266 від 22.07.2014 р. та №003-07528-140114 від 14.01.2014 р., вклад за якими становив 15094,46 доларів США, що станом на 10.10.2018 рік становить 422687 гривень 14 копійок та з урахуванням виплаченої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, розмір неповернутого вкладу становить 222687 гривень 14 копійок. При цьому, зазначаючи на те, що на спірні правовідносини не розповсюджується дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та за зобов`язаннями повинен відповідати саме Банк оскільки саме відповідач є стороною договірних відносин з позивачем, зобов`язання за якими у вигляді повернення позивачу вкладених сум коштів виконані не були.

Просить суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 невиплачену суму банківського вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1 від 22.07.2014 р. та №003-07528-140114 від 14.01.2014 р. в розмірі 222678 гривень 14 копійок.

В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, заяв або клопотань про розгляд справи у його відсутності або про відкладення слухання справи до суду не надав.

Представник позивача адвокат Сухенко Юлія Миколаївна в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у змісті позову та просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» - Растворова Д.А., яка діє на підставі письмової довіреності (а.с.77), позовні вимоги не визнала у повному обсязі, в заперечення надавши відзив на позовну заяву (а.с.32-33) та в задоволенні позову просить суд відмовити позивачу у повному обсязі з наступних підстав.

02.03.2015 р. Правлінням Національного банку України було винесено постанову №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» у зв`язку з чим Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 від 02.03.2015 р. про запровадження з 03.03.2015 р. процедури виведення АТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці, тобто з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. та призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» - Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015 р. внесено зміни до рішення №51 від 02.03.2015 р. та строк запровадження тимчасової адміністрації збільшено до 02.09.2015 р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 р. строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. продовжено до 02.10.2015 р.

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 р. відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації відносно АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №181 від 02.10.2015 р. з 05.10.2015 р. розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» до 04.10.2017 р. включно та 20.02.2017 р. виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №619 яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019 р. та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

У зв`язку з зазначеним уся процедура з повернення вкладів фізичним особам здійснюється відповідно до спеціального Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Сторона відповідача визнала, що станом на 02.10.2015 р. за Договором між позивачем та відповідачем на рахунках позивача обліковувалась сума грошових коштів у розмірі 15094,46 доларів США та з урахуванням приписів ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» йому було виплачено 200000 гривень, тобто граничний розмір відшкодування коштів за вкладами в АТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Однак, при цьому представник відповідача зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, кредитори мають право заявити Фонду гарантування вкладів фізичних осіб свої вимоги до банку, які є поза межами гарантованих Фондом відшкодувань, про що уповноважені особи Фонду складають реєстр акцептованих вимог кредиторів, який підлягає затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Вимоги не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Згідно витягу з Реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк», вимоги позивача включено до и реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» у четверту чергу в сумі 161778,80 грн. Рішення про включення кредиторських вимог до реєстру кредиторів, у тому числі щодо суми та/або черговості, ОСОБА_1 не оскаржувалось, у передбаченому законом порядку, тобто судовому порядку.

Задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку, тобто поза межами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»,на думку представника відповідача, чинним законодавством не передбачено, а отже з дня запровадження тимчасової адміністрації та початку виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, тобто з 03.03.2015 р., стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж того який визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»- не передбачено.

Вирішуючи питання щодо розгляду справи без участі повторно нез`явившегося позивача, суд враховуючи, що від позивача не надходило заяв або клопотань про відкладення слухання справи, його явка судом не визнавалась обов`язковою, а також те, що в судовому засіданні присутня представник сторони позивача адвокат Сухенко Ю.М. та до суду від позивача не надходило заяв або клопотань про розірвання договору про надання адвокатом правової допомоги позивачу, у тому числі щодо її представництва інтересів позивача в судових інстанціях, представник позивача та представник відповідача не заперечують щодо розгляду справи за відсутності позивача, суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено та не заперечується стороною відповідача, що між позивачем та відповідачем було укладено 22.07.2014 р. договір №4266 банківського вкладу (депозиту) «Найкращій on-line»у доларах США (далі Договір банківського вкладу), відповідно до якого сума Вкладу внесеного позивачем на відкритий за цим Договором вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_4 становить 10000 доларів США (а.с.8) та Договору №003-07528-140114 від 14.01.2014 р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2 (а.с.6), на який, відповідно до пунктів 1.9, 1.10 Договору банківського вкладу, зараховуються для виплати як нараховані проценти за Вкладом, які виплачуються одночасно з поверненням суми Вкладу так і розмір самого Вкладу шляхом зарахування їх на поточний рахунок (а.с.8).

Згідно Довідки вих.№05-3138729/1 від 17.11.2015 р., станом на 06.10.2015 р. на рахунку позивача № НОМЕР_2 (тобто поточному рахунку про який зазначено вище) обліковувалось 14844,99 доларів США, а на рахунку № НОМЕР_4 (тобто депозитному рахунку) обліковувалось 249,47 доларів США. (а.с.13), отже загальний розмір коштів становить суму у 15094,46 доларів США, що підтверджують обидві сторони по справі.

Положеннями статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Разом з тим, частина перша статті 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.

Як зазначено в Довідці вих.№05-3138729/1 від 17.11.2015 р. на ім`я позивача по справі, розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», а також те, що будь-які питання, які стосуються виплати коштів вкладникам Банку, а також формування реєстру кредиторів Банку, вирішуються згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом також встановлено та не заперечується учасниками справи, що 02.03.2015 р. Правлінням Національного банку України було винесено постанову №150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» у зв`язку з чим Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення №51 від 02.03.2015 р. про запровадження з 03.03.2015 р. процедури виведення АТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 3 місяці, тобто з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. та призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» - Кадирова В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №71 від 08.04.2015 р. внесено зміни до рішення №51 від 02.03.2015 р. та строк запровадження тимчасової адміністрації збільшено до 02.09.2015 р.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №147 від 03.08.2015 р. строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» та повноваження Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. продовжено до 02.10.2015 р.

Постановою Національного банку України №664 від 02.10.2015 р. відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації відносно АТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №181 від 02.10.2015 р. з 05.10.2015 р. розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» до 04.10.2017 р. включно та 20.02.2017 р. виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №619 яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки до 04.10.2019 р. та продовжено повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI, із змінами (далі - Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини, оскільки з 03.03.2015 р. у ПАТ «Дельта Банк» розпочата процедура ліквідації, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.5 ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації, Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

За вимогами ч.1 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, установлених цим Законом.

Згідно з п.16 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах (Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 р. у справі № 6-2001цс15).

Згідно підпунктів 1, 2 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

У пункті 1 частини 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно ч.1 ст.26Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 6, 7 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другоюстатті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті здійснюється в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на день початку ліквідації банку з підстав, визначених частиною другоюстатті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно ч.5ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

У відповідності до пунктів 1, 3 ч.2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно частин 3, 4 ст. 49 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Представник позивача в судовому засіданні не спростувала посилання представника відповідача на те, що позивача включено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб до списку реєстру акцептованих вимог кредиторів, тобто до списку осіб які мають право на отримання вкладених коштів у розмірі більшому ніж гранична сума відшкодування коштів за вкладом у розмірі 200000 грн. на отримання яких не потрібно звернення з відповідною заявою та які були виплачені позивачу, що підтверджує і сама сторона позивача.

Також представник позивача не спростувала належними доказами посилань представника відповідача, щодо наявності позивача у списку реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» четвертої черги на суму вкладу в розмірі 161778,80 грн. та того, що позивачем не оскаржувалось в судовому порядку ні самого рішення про включення кредиторських вимог до реєстру кредиторів, ні суми акцептованих вимог, ні щодо черговості їх виплати.

Крім того, сторона позивача не ставить суду ні вимоги щодо поновлення строку звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо подання позивачем кредиторської вимоги у визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30 денний строк після опублікування у газеті «Голос України» або «Урядовий кур`єр» відомостей про відкликання банківської ліцензії, яке мало місце 02.10.2015 р. на підставі Постанови Національного банку України №664, при цьому, згідно абзацу 4 Довідки вих.№05-3138729 від 17.11.2015 р., яка була отримана позивачем (а.с.14), йому було рекомендовано у випадку наявності додаткових питань а також для отримання довідкової інформації ознайомитися з нею на сайті ФГВФО та, за необхідності, звернутися до контактного центру Банку за відповідними номерами телефонного зв`язку, які вказані у даній Довідці. Ні вимог, що стосуються акцептованих вимог кредиторів АТ «Дельта Банк» у тому числі щодо суми виплати та черговості проведення такої виплати, про що зазначає і сторона відповідача.

Позивачем не надано суду доказів звернення до Фонду у визначений для цього Законом строк, щодо виплати акцептованих вимог в розмірі про який сторона позивача просить у вимогах позову - в сумі 222687 гривень 14 копійок, при цьому, позивачу, відповідно до рішення Фонду, яке не скасовано чи змінено, в порядку четвертої черги підлягає виплата визначена акцептована вимога як кредитора АТ «Дельта Банк» в розмірі 161778 гривень 80 копійок, наявності доказів заяв позивача до Фонду з вимогою про включення його до списку реєстру акцептованих вимог в сумі про яку позивач просить у позові суду не надано, а судом зазначеного не встановлено.

Відповідно ч.8 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Крім того, вчинення дій направлених на стягнення грошових коштів у інший спосіб, ніж це визначено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», може призвести до порушення, у тому числі, черговості задоволення вимог кредиторів, визначених у статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є неприпустимим.

Також, слід зауважити, що на момент звернення позивача до суду 12.10.2018 р., банківська ліцензія відповідача відкликана Національним банком України, триває процедура ліквідації Банку, про що зазначалось вище, позивач не скористався своїм правом, в порядку визначеного законодавством, в період з часу закінчення строку дії Договору банківського вкладу до часу до запровадження тимчасової адміністрації та процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» звернення до суду з відповідними вимогами до відповідача, отже підстав для стягнення чи виплати на користь позивача грошових коштів не можлива без застосування положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Слід зазначити, також, що як встановлено в судовому засіданні, відповідачем визнається право власності позивача на кошти наявні на його рахунку в банку, однак, право розпорядження ними на даний час можливо лише в порядку Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх не доведенням належними, допустимими та достатніми доказами.

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Про розподіл судових витрат зазначається також у резолютивній частині рішення (п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України).

Позивача, на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнено від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

Однак, враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача звільненого від сплати судового збору, відповідно до положень ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі підлягають компенсації за рахунок держави в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 43, 77-83, 89, 95, 258, 259, 263-265, 268, 271, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення в повному обсязі складено 17.07.2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. М. Бульба