ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/854/19 Номер провадження 22-ц/814/1823/19Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

26 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Лобова О.А, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2019 року у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії до ОСОБА_1 про стягнення виплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2019 року позовну заяву Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії до ОСОБА_1 про стягнення виплачених коштів визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Вказану ухвалу оскаржено Полтавським обласним центром зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії.

Вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження, встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, оскільки не сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн.

Ухвалою судді Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2019 року апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії залишено без руху. Скаржнику надано строк для усунення недоліків, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

На виконання цієї ухвали апелянт 13 червня 2019 року звернувся з заявою, у якій прохав звільнити установу від сплати судового збору

В обґрунтування вказаного клопотання Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії посилається на те, що згідно кошторису видатків коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України, який фінансує центр зайнятості, на 2019 рік не передбачено коштів на сплату судового збору, а тому не мають можливості сплатити судовий збір за розгляд апеляційної скарги.

За наслідками розгляду цієї заяви клопотання про звільнення від сплати судового збору та наведені апелнятом доводи визнані такими, що не підлягають до задоволення.

Ухвалою апеляційного суду від 14 счервня 2019 року продовжено строк для виконання ухвали Полтавського апеляційного суду від 31 травня 2019 року та сплати судового збору.

25 червня 2019 року Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міської філії на виконання ухвали апеляційного суду від 14 червня 2019 року повторно звернувся з заявою, у якій провить звільнити апелянта від сплати судового збору.

Подане клопотання вмотивовує тими ж підставами, що і попереднє. У підтвердження доводів надано копію витягу з розшифровки до Кошторису видатків на 2019 рік Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості за показнилм: видатки по КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки".

Вирішуючи наявність підстав для задоволення повторного клопотання, апеляційний суд виходить з наступного.

Пленум ВСУ у п. 29 Постанови № Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перешкоджанням у доступі до правосуддя.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи, закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням (ВС/КЦС, № 686/114/16-ц, постанова від 04.07.18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги наявність єдиної вказаної апелянтом підстави для звільнення від сплати судового збору - відсутність видатків для сплати судового збору, і повторне клопотання не може бути визнано обгрунтованим.

З цих підстав у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги, судовий збір не був сплачений.

За таких обставин, у відповідності зі ч. 2 ст. 357 та ч.3 ст. 185 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною та повернути скаржнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкодає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 2 ст. 357 та ч.3 ст. 185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 травня 2019 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Полтавського апеляційного суду: О.А. Лобов