Справа № 522/870/19
Провадження № 2/522/367/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

16 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь борг за договором позики у сумі 2535012 (два міліонна п`ятсот тридцять п`ять тисяч дванадцять) грн. та судові витрати документально підтверджені.

Позовні вимоги в судовому засіданні обґрунтовує тим, що в грудні 2013 року надала в борг відповідачки, ОСОБА_2 90000 (дев`яносто тисяч) доларів США. Однак відразу розписка не складалась так як між сторонами були довірливі стосунки, розписка була складена пізніше, а саме 25 жовтня 2014 року, згідно якої, відповідачка підтвердила, що отримала від позивачки в борг 90000 (дев`яносто тисяч) доларів США та зобов`язалась їх повернути в термін до 15 січня 2015 року в якості залогу передала будинок належний боржниці на підставі договору дарування, розташований за адресом: АДРЕСА_1 , про що зазначила в розписці. Окрім того, ОСОБА_2 , звернулась до нотаріальної контори і надала довіреність на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (доньки позивачки) з правом розпоряджатися (продати, обміняти, передати в оренду або іпотеку за ціну та на умовах за розсудом будь-кого з представників) належній їй 85/100 частками домоволодіння під АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 1203 м.кв. Довіреність від 12 січня 2015 року, посвідчена приватним нотаріусом Писаренком Є.С. Одеського міського нотаріального округу, з терміном дії три роки, тобто до 12 січня 2018 року. З наданою довіреністю передала оригінали: - договору дарування від 21.01.2014 року на підставі якого їй належить на праві власності 85/100 частини домоволодіння під АДРЕСА_2 ; - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_2 від 21.01.2014 року на 85/100 частини домоволодіння під АДРЕСА_2 ; - технічний паспорт на 85/100 частини домоволодіння під АДРЕСА_2 .

У зв`язку з невиконанням умов повернення боргу в термін до 15 січня 2015 року, зазначений в розписці від 25.10.2014 року між сторонами були проведені переговори і досягнуто домовленість, про повернення боргу, відповідачкою ОСОБА_2 позивачці, ОСОБА_1 , у розмирі 90000 (дев`яносто тисяч) доларів США до 15 січня 2019 року. Дана домовленість зафіксована власноруч написаною розпискою ОСОБА_2 від 23.09.2018 року. В якості забезпечення домовленості між сторонами відповідачка надала довіреність від 05.09.2018 року на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (доньки позивачки) з правом розпоряджатися (продати, обміняти, передати в оренду або іпотеку за ціну та на умовах за розсудом будь-кого з представників) належній їй 85/100 частками домоволодіння під АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 1203 м АДРЕСА_3 кв. Довіреність від 05.09.2018 року посвідчена приватним нотаріусом Писаренком Є.С. Одеського міського нотаріального округу, з терміном дії три роки, тобто до 05 вересня 2021 року. Та залишила у позивачки оригінали документів, які підтверджують її право власності на 85/100 частини домоволодіння під АДРЕСА_2 .

Однак боргові зобов`язання відповідачкою у термін до 15 січня 2019 року не виконані. Позивачка довідалась про вартість будинку, який відповідачка надала їй в залог і зрозуміла, що його вартість значно менша ніж борг, тому змушена звернутись з позовом до суду.

Просить стягнути з відповідачки на користь позивачки борг в національній валюті за офіційним курсом Національного банку України, станом на час звернення з позовом до суду вартість 1 долара США становить 28.1668 грн. Тобто загальна сума боргу станом на 16.01.2019 рік в гривні складає 2535012 (два міліонна п`ятсот тридцять п`ять тисяч дванадцять) грн., (90000 х 28.1668=2535012).

В судове засідання з`явились представник позивачки адвокат Смирнова Л.П. і представник відповідачки адвокат Родіонов А.В.

Представник позивачки позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Представник відповідачки, позовні вимоги не визнав, підтримав письмовий відзив на позовну заяву ОСОБА_2 Суду пояснив, що відповідачка не визнає розписки і боргові зобов`язання, гроші не отримувала. Просив суд призначити судову почеркознавчу експертизу розписок, однак до клопотання не було надано квитанцію про сплату судового збору та не надав вільні та експериментальні зразки почерку, необхідні для проведення експертизи. В судове засідання, на якому розглядалося клопотання, відповідач та представник не з`явилися, про зобов`язання надати зразки почерку та підпису не заявляли, з приводу чого було відмовлено в задоволені клопотання у підготовчому судовому засіданні. Письмових доказів до відзиву на позовну заяву які б підтвердили заперечення чи спростували б доводи позовної заяви не надано. Суд критично ставиться до такої позиції і вбачає лише мету затягнення часу розгляду справи по суті.

Судом встановлено, що в грудні 2013 року відповідачка ОСОБА_2 отримала в борг від позивачки ОСОБА_1 90000 (дев`яносто тисяч) доларів США, які зобов`язалась повернути до 15.01.2015 року, що вбачається з розписки ОСОБА_2 від 25.10.2014 року та в подальшому продовжено термін повернення боргу до 15.01.2019 року, що вбачається з розписки від 23.09.2018 року.

12.01.2015 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачки ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої надала останній право розпоряджатися (продати, обміняти, передати в оренду або іпотеку за ціну та на умовах за розсудом будь-кого з представників) належній їй 85/100 частками домоволодіння під АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 1203 м.кв., що підтверджується копією довіреності та дослідженим судом оригіналом довіреності.

15.08.2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з листом-претензією до ОСОБА_2 з вимогою повернення боргу, яка була направлена поштою.

05.09.2018 року відповідачка ОСОБА_2 надала позивачки ОСОБА_1 другу нотаріально посвідчену довіреність, згідно якої надала останній право розпоряджатися (продати, обміняти, передати в оренду або іпотеку, визначати ціну та умови таких договорів на свій розсуд) належній їй 85/100 частками домоволодіння під АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці площею 1203 м.кв., що підтверджується копією довіреності та дослідженим судом оригіналом довіреності.

23.09.2018 року сторони узгодили новий термін повернення боргу, до 15 січня 2019 року, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_2 від 23.09.2018 року.

Суд враховує, що відповідачем не спростовані обставини за якими були оформлені довіренності від 12.01.2015 року та 05.09.2018 року, на які послався позивач.

Суд, дослідивши оригінали документів якими позивачка обґрунтовувала позов та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до ст. 254 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідачка, ОСОБА_2 , надала позивачці ОСОБА_1 розписку від 23.08.2018 року, якою визнала боргові зобов`язання 90000 дол. США і обіцяла повернути борг до 15.01.2019 року. Однак борг у зазначений строк не повернула. Строк виконання був прострочений з 16.01.2019 року.

Як вбачається в частинах 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З урахуванням наведеного вище, суд не вбачає пропуску строку позовної давності та можливості застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, про які заявлялось відповідачкою.

Позивач звернулася про стягнення боргу в національній валюті.

Станом на 16.01.2019 рік за курсом Національного Банку України вартість 1 долара США становить 28.1668 грн., що підтверджується роздруківкою курсу валют з офіційного сайту НБУ ( https://bank.gov.ua/control/uk/allinfo).

Тобто загальна сума боргу станом на 16.01.2019 рік в гривні складає 2535012 (два міліонна п`ятсот тридцять п`ять тисяч дванадцять) грн., (90000 х 28.1668=2535012).

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стороною відповідачки не надано жодного доказу який би спростував доводи позовної заяви та підтвердили б її заперечення. Судом тричі відкладалось підготовче судове засідання за клопотанням сторони відповідачки і надавалось час для подачі доказів заперечень, однак з 14.03.2019 року по 11.06.2019 року сторона відповідачки не надала належних доказів. Тому суд не може прийняти заперечення які гуртуються на припущеннях відповідачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 9605 грн., що підтверджено квитанцією, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 03.04.1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресом: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 14.12.2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає за адресом: АДРЕСА_5 , борг за договором позики у сумі 2535012 (два мільйони п`ятсот тридцять п`ять тисяч дванадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 03.04.1996 року. РНОКПП НОМЕР_2 . яка проживає за адресом: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 14.12.2004 року. РНОКПП НОМЕР_4 . яка проживає за адресом: АДРЕСА_5 . судові витрати у розмірі 9605,0 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 19 липня 2019 року.

Суддя А.В.Науменко

16.07.19